Справа № 158/1330/26
Провадження № 2-а/0158/34/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 квітня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В. 
позивача – ОСОБА_1 
представника позивача – Здиги Б.В.
представника відповідача – Кортоус М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
в с т а н о в и в:
Позивач по справі ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Здига Б.В., звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, інспектора 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Шимчука В.В., серія ЕНА №6885428 від 22 березня 2026 року- ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.03.2026 о 11.03 годин, в с. Озерце, вул. Клепачівська, 144, керуючи автомобілем, наближаючись до транспортного засобу з увімкненими проблисковим маячком синього кольору, який стояв на узбіччі, під час подання сигналу регулювальника, що забороняє рух-зупинився, раптово розпочав рух без дозволу регулювальника та керував транспортним засобом із заднім номерним знаком символи якого не відповідають вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме з відсутніми символами державної належності транспортного засобу, чим порушив п.п 3.5 та 8.8.б ПДР України та п. 2.9 в. ПДР України. На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень.
Вважає вищевказану постанову незаконною, оскільки постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Крім того вказує, що для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, що в даному конкретному випадку не прослідковується, оскільки доказів того, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом порушив будь які ПДР України, що відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давало право працівникам поліції здійснити законну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Крім того вказує, що у вину позивача по справі ОСОБА_1 ставиться порушення конкретних пунктів правил дорожнього руху України, за які передбачена відповідальність визначена відповідними статтями КУпАП. Так, за порушення п. 2.9.в. ПДР України передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. За порушення п.п 3.5. та 8.8.б. ПДР України, передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому відповідно до тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене лише ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що вказує на розбіжності вчинених дій та кваліфікацію цих дій, що свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам ст. 283 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами, просить позов задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6885428 від 22 березня 2026 року та закрити провадження у вказаній адміністративній справі за відсутністю події та складу вищезазначеного адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань в користь позивача судові витрати по даній адміністративній справі, пов`язані зі сплатою судового збору.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 02.04.2026 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву /а.с. 24-25/.
13 квітня 2026 представником відповідача по справі – Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції подано до суду відзив на позовну заяву у якому зазначає, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволенні, оскільки оскаржувана постанова винесена у відповідності до норм чинного законодавства України. Крім того вказує, що транспортний засіб, яким керував позивач по справі ОСОБА_1 було зупинено з підстав порушення останнім ПДР, які й було повідомлені водієві під час його зупинки. Просить в задоволенні позову відмовити /а.с. 28-30/.
В судовому засіданні позивач по справі ОСОБА_1 та його представник – адвокат Здига Б.В. позовні вимоги підтримали в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити та скасувати оскаржуваня постанову, а провадження у вказаній адміністративній справі за відсутністю події та складу вищезазначеного адміністративного правопорушення в діях позивача.
Представник відповідача по справі – Кортоус М.М. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю, оскільки винуватість позивача у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується наданими суду доказами.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 3 статті 3 КАС України встановлено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Судом встановлено, що 22 березня 2026 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Шимчуком В.В відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6885428, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 гривень /а.с. 6/.
Згідно п. 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Із змісту норми ст.283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що вчинення особою адміністративних правопорушень, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.
У позовній заяві представник позивача по справі ОСОБА_1 – адвокат Здига Б.В. зазначає, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції без поважної на те причини, передбаченої ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», що вказує на її незаконність. Однак, із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що поліцейський декілька раз на вимогу ОСОБА_1 повідомив останньому про причину запинки, а саме те, що він керував транспортним засобом «Citroen C-Elysee» з явними ознаками перевищення безпечної швидкості в зоні, де знаходився службовий транспортний засіб поліції з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, що змушувало його знизити швидкість руху до 40 км/год та бути готовим до негайної зупинки, чого зроблено не було, що на думку суду є належною причиною можливої зупинки транспортного засобу.
Крім того, в ході дослідження судом відеозаписів із нагрудних добікамер поліцейських вбачається, що а ні позивач по справі ОСОБА_1 , а ні його захисник – адвокат Здига Б.В. не заперечували того факту, що ОСОБА_1 не виконав законних вимог працівників поліції щодо зупинки транспортного засобу, продовжив рух, намагаючись залишити місце події. Такі дії свідчать про свідоме ігнорування законних вимог поліцейського та порушення встановленого порядку взаємодії водія з регулювальником. Під час переслідування транспортний засіб було зупинено шляхом блокування.
Твердження представника позивача про невідповідність та відсутність в оскаржуваній постанові кваліфікації вчиненого адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, також не заслуговує на увагу, оскільки як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 ставиться в провину порушення конкретних пунктів правил дорожнього руху – п. 2.9 «в», п.п 3.5. та 8.8.б. ПДР України, які об`єднані уповноваженою особою на складання даного протоколу за ч. 2 ст. 36 КУпАП.
З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що поліцейським під час документування правопорушення було здійснено фотофіксацію транспортного засобу позивача марки «Citroen C-Elysee», державний номерний знак « НОМЕР_1 », із акцентом на задній номерний знак, який не відповідав встановленим вимогам ДСТУ 4278:2019, а саме - з відсутніми символами державної належності транспортного засобу. Зазначені фотознімки є належними та допустимими доказами, які жодним чином не спростовані стороною позивача по справі.
Факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень повністю підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винесена 22.03.2026 року інспектором 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Шимчуком В.В відносно позивача по справі ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6885428, винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та підстав для її скасування суд не вбачає.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Представник позивача – адвокат Здига Богдан Вікторович, адреса: м. Луцьк, вул. Винниченка, 26, оф. 214, Волинської області.
Відповідач – Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області, код ЄДРПОУ: 40108646.
Представник відповідача – Кортоус Марія Михайлівна, робоча адреса: м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька

Повний текст судового рішення складено 24 квітня 2026 року.