ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/46553/23 Суддя першої інстанції: Білоноженко М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Файдюка В.В.
суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :
У грудні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач, ГУ ПФ у Київській області) про:
- визнання протиправними дій ГУ ПФ у Київській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 74% відповідних сум грошового забезпечення до 70% відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 та проведення перерахунку з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 11/3583 від 22.12.2020, виданої Фінансово-економічним управлінням Адміністрації Державної прикордонної служби України, з основним розміром 70%.
- зобов`язання ГУ ПФ у Київській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у розмірі 74% відповідних сум грошового забезпечення та з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення № 11/3583 від 22.12.2020, виданої Фінансово-економічним управлінням Адміністрації Державної прикордонної служби України, у розмірі 74% грошового забезпечення та здійснити виплату пенсії в цьому розмірі із врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25.02.2025 позов задоволено повністю.
При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відсоткове співвідношення розміру пенсії до грошового забезпечення не може бути зменшено за наслідками її перерахунку.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Свою позицію обґрунтовує тим, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не був вправі проводити перерахунок пенсії позивача без урахування положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, а скасування у судовому порядку окремих приписів цієї постанови не зумовлює виникнення права на перерахунок пенсії. Крім того наголошує, що за нормами Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання України» розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Окремо зауважує, що вимоги щодо визначення відсотків при перерахунку пенсії є передчасними.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2026 продовжено строк розгляду справи та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження з 10.03.2026.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ у Київській області та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 74% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон).
У подальшому, з 01.01.2018 та з 01.04.2019 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, визначивши розмір такої пенсії з відповідних дат виходячи з відсоткового розміру 70%.
ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ у Київській області із заявою, в якій просив перерахувати та виплачувати заявнику пенсію у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного її призначення, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 01.01.2018 і надалі.
Відповідач направив на адресу представника позивача лист від 13.10.2023 №1000-0206-8/155481, в якому зазначив, що при проведенні перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 розмір пенсії за вислугу років обчислювався, виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.
Вважаючи відповідні дії ГУ ПФ у Київській області протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) у редакції, яка була чинною на момент призначення пенсії позивачу, загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Згодом згідно із Законом України від 08.07.2011 №3668-VI цифру « 90» було замінено цифрою « 80».
У подальшому Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.04.2014, внесено зміни до статті 13 Закону, зокрема, у частині другій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Таким чином, з 01.04.2014 положення ч. 2 ст. 13 Закону щодо призначення військовослужбовцям пенсії від сум їх грошового забезпечення у розмірі не більше 80 відсотків заробітної плати втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до цієї статті Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні».
Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що підстави та порядок перерахунку раніше призначених пенсій регулює ст. 63 Закону, положення якої щодо перерахунку пенсії у зв`язку із прийняттям Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» змін не зазнавали.
Крім того, внесені вищезгаданим Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зміни до ст. 13 Закону щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії військовослужбовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Таким чином, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до ч. 2 ст. 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 і згодом 70 процентів грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019, яке набрало законної сили 16.10.2019, у зразковій справі №240/5401/18, про відсутність необхідності відступу від якої Велика Палата Верховного Суду зазначила у своїй ухвалі від 12.01.2023 у справі № 380/24477/21.
Враховуючи, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність перерахунку та виплати позивачу пенсії у редакції ст. 13 Закону, чинної станом на дату призначення пенсії, тобто виходячи з 74% грошового забезпечення.
Посилання апелянта на те, що відповідні позовні вимоги є передчасними, колегія суддів оцінює критично, оскільки наявними у матеріалах справи документами підтверджується проведення позивачу перерахунку пенсії як з 01.01.2018, так і з 01.04.2019, виходячи з 70% грошового забезпечення.
З приводу аргументів ГУ ПФ у Київській області про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 колегія суддів зазначає, що такий перерахунок вже проведено позивачу на виконання рішення суду у справі №320/10768/21. Тобто відповідне право ОСОБА_1 підтверджено рішенням суду, яке набрало законної сили.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд - 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263, п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

Повне судове рішення виготовлено 10 березня 2026 року.