Справа № 302/223/26 Провадження № 3/302/91/26  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
  20 лютого 2026 року 	  селище Міжгір`я 	

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Повідайчик О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, місце роботи: майстер-сержант, старший інструктор ІНФОРМАЦІЯ_2 , 
за ст. 172-15 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВУ № 40 від 12 лютого 2026 року, 06.02.2026 року в АДРЕСА_2 , в місці розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час дії особливого періоду, будучи військовою службовою особою, майстер-сержант ОСОБА_3 , перебуваючи відповідальним за експлуатацію автомобільної техніки та позаштатним начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби ЗСУ, Дисциплінарного Статут ЗСУ, Інструкції про використання автомобільної техніки у Міністерстві оборони та Збройних Силах України затвердженої наказом Міністерства оборони України № 678 від 12.12.2016, та своїх функціональних обов`язків, належним чином не організував використання, експлуатацію та зберігання автомобільної техніки, внаслідок чого виявлено ряд порушень, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав, проти фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не заперечує, пояснив, що допущені порушення сталися внаслідок покладення на нього широкого кола обов`язків, які фізично неможливо виконати через значний обсяг, дані порушення зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення були усунуті негайно, у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.
З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП суддя враховує таке.
Відповідно до диспозиції ст. 172-15 ч.2 КУпАП адміністративним правопорушенням є умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків, вчинені в умовах особливого періоду.
З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-15 КУпАП, характеризується суспільно-шкідливою бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-шкідливими наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Під час розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_2 встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП знайшов своє підтвердження, проте шкідливих наслідків порушення не спричинило, усі порушення були негайно усунуті після виявлення, що підтверджується як поясненнями ОСОБА_2 так і матеріалами справи.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
З врахуванням наведеного доходжу висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Згідно ст. 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної шкідливості, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, ставлення винної особи до вчиненого, позитивної характеристики особи правопорушеника за місцем служби, відсутністю відомостей про спричинення правопорушенням шкідливих наслідків, повним усуненням вчинених правопорушень на стадії складення протоколу про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що ОСОБА_2 можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитися усним зауваженням, що, відповідно до ст.23 КУпАП буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Вивчивши у повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_2 положення статті 22 КУпАП України, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення та ті обставини, що шкідливих наслідків від дій ОСОБА_2 не настало, а також зважаючи на те, що ОСОБА_2 свою провину визнав, що вбачається зі складеного протоколу про адміністративне правопорушення та наданих пояснень в судовому засіданні, а тому, враховуючи наведене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься і при оголошенні усного зауваження.
З наведених міркувань та керуючись ст. 22, 23, 172-15 ч.2, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, та звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя 	О.І. Повідайчик