ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/7402/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025, (суддя суду першої інстанції Златін С.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/7402/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
10.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлені листами № 2100-0212-8/2090 від 17.01.2025, № 2100- 0202-8/7572 від 27.02.2025, щодо відмови:
у призначенні з 03.11.2024 та обчисленні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки;
у зарахуванні з 10 вересня 2024 до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком періодів роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Херсонській області:
- з 10 вересня 2024 року зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015; 
- з 10 вересня 2024 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зарахуванням у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001, з 03.02.2014 по 23.12.2015 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум - з 03 листопада 2024 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, обчислити її з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 12 листопада 2024 року звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через відділ обслуговування громадян №16/сервісний центр із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Згідно рішення № 965230105332 від 21 листопада 2024 року позивача переведено з пенсії за вислугою років призначену відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення” на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Страховий стаж позивача склав 46 років 11 місяців 20 дні, нарахована пенсія склала 19889,52 грн. (з доплатою за понаднормовий стаж – 20069,70 грн. та з обмеженням в індексації з 01.01.2023 грн. розмір пенсії склав 18887,74 грн.). Позивач вказує, що періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015 не були враховані у подвійному розмірі, також при переведені гр. ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за заявою від 12.11.2024 розмір пенсії обчислений з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, збільшеного на коефіцієнти підвищення, в розмірі 7994,47 грн. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 07.05.2025 адміністративний позов задовольнив. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, оформлені листами № 2100-0212-8/2090 від 17.01.2025, № 2100- 0202-8/7572 від 27.02.2025, щодо відмови: у призначенні з 03.11.2024 та обчисленні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки; у зарахуванні з 10 вересня 2024 до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком періодів роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”; 
Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України Херсонській області:
- з 10 вересня 2024 року зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015; 
- з 10 вересня 2024 року перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зарахуванням у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періодів роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001, з 03.02.2014 по 23.12.2015 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум - з 03 листопада 2024 року призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, обчислити її з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Головному управлінні з 24.12.2015, та отримував пенсію за вислугою років відповідно до Прикінцевих положень Закон України від 09.07.2003 № 1058 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі -Закон № 1058). 12.11.2024 року Позивач звернувся до Головного управління із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. На підставі вищезазначеної заяви, з 12.11.2024 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058. Звернув увагу апеляційного суду, на той факт, що відповідно до ст. 45 Закону № 1058 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду Частиною 1 ст. 9 Закону №1058 регламентовано, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) по інвалідності; 3) у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 10 Закону №1058 особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де зокрема: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058, при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії. Позивач отримував пенсію за вислугу років, пенсію по інвалідності не отримував, тому підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за переведенням на пенсію за віком, під час переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно чинного пенсійного законодавства немає.
Від позивача відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 12.11.2024р. позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
31.12.2024р. представником позивача було подано адвокатський запит до пенсійного органу, в якому запитувалася інформація: на якій підставі при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” враховано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, замість середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки?; на якій підставі ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком період роботи з 03.02.2014 по 23.12.2015 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”?.
Листом від 06.01.2025р. за № 2100-0212-8/455 у зв`язку з відсутністю згоди гр. ОСОБА_1 на поширення своїх персональних даних, наданої Головному управлінню Пенсійного фонду України в Херсонській області, адвокатський запит не може бути розглянутий по суті. 
13 січня 2025 року до відповідача направлено адвокатський запит № 13/01-С відповідно до якого представник позивача просила надати копії документів, що додавались позивачем до заяв про призначення та перерахунок пенсії за вислугу років, до заяви про призначення пенсії за віком, зокрема: довідки підтверджуючі стаж роботи відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”, довідки підтверджуючі пільговий стаж роботи та наступну інформацію: на якій підставі при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” враховано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, замість середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки?; на якій підставі ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком період роботи з 03.02.2014 по 23.12.2015 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”?
Листом № 2100-0212-8/2090 від 17 січня 2025 року повідомлено наступне: “…у розрахунку розміру пенсії за вислугу років гр. ОСОБА_1 станом на 01.11.2024 було застосовано середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, збільшену на коефіцієнти, встановлені постановами Кабінету Міністрів України від 20.09.2019 № 124, від 01.04.2020 № 251, від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185, в розмірі 7994,47 (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796)… …при переведені гр. ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком за заявою від 12.11.2024 розмір пенсії обчислений з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, збільшеного на коефіцієнти підвищення, в розмірі 7994,47 грн. Щодо обчислення стажу роботи з 03.02.2014 по 23.12.2015 у подвійному розмірі, то відповідно до частини четвертої статті 24 Закону, пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовуються виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років…”.
21 лютого 2025 року до відповідача направлено уточнюючий адвокатський запит № 21/02-С відповідно до якого просила надати наступну інформацію: На якій підставі ОСОБА_1 не зараховано до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000, з 27.06.2000 по 13.08.2001 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”?
Листом № 2100-0202-8/7572 від 27 лютого 2025 року повідомлено наступне: “…В довідках відсутнє посилання на статтю 60 Закону № 1788. Оскільки заявник не працював у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, як визначено статтею 60 Закону № 1788, тому періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 зараховано в одинарному розмірі. Підстав для зарахування до стажу роботи вищевказаних періодів у подвійному розмірі немає…”.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що до стажу роботи у подвійному розмірі за положеннями ст.60 Закону №1788-ХІІ зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 9 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з п. 2, 16 розділу ХV “Прикінцеві положення” Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років.
Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Як встановлено в ході розгляду справи, первинно позивачу було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше в 2024 році.
Таким чином, відповідач, призначаючи позивачу вперше пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, мав застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022 та 2023 роки.
За наведених обставин, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо призначення з 03.11.2024 та обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
Суд зауважує, що механізм і порядок обчислення та виплати пенсій за вислугу років з 01.01.2004р. здійснюється на підставі Закону №1058-IV за формулою, що встановлена для пенсії за віком, не впливає на те, що призначення пенсії за вислугу років передбачено положеннями Закону №1788-XII.
При цьому ст. 9 Закону №1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Аналогічна позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду України від 29.11.2016р. (справа №133/476/15-а), постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018р. (справа № 876/5312/17, провадження №11-731апп18) та постанові Верховного Суду від 13.02.2019р. (справа №265/7301/16-а), і суд не вбачає підстав для відступу від неї.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача з 10 вересня 2024 року зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком згідно ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи з 30.10.1995 по 26.12.1995, з 24.02.1999 по 26.06.2000 та з 27.06.2000 по 13.08.2001 та з 03.02.2014 по 23.12.2015 суд зазначає про таке.
Згідно зі ст. 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Записами трудової книжки НОМЕР_2 (міститься в матеріалах пенсійної справи) підтверджується, що позивач:
з 30.10.1995 по 26.12.1995 працював на посаді лікаря-анестезіолога-реаніматолога виїзної спеціалізованої анестезіологічно-реанімаційної бригади в Швидкій медичній допомозі м. Кривий Ріг,
з 24.02.1999 по 26.06.2000 працював на посаді лікаря-анестезіолога пологового фізіологічного відділення пологового будинку в Медсанчасті ХБК,
з 27.06.2000 по 13.08.2001 працював на посаді лікаря-анестезіолога акушерського відділення в Херсонській обласній клінічній лікарні.
Довідкою № 25 від 19.08.2013, виданою Комунальним закладом “Криворізька станція швидкої медичної допомоги” Дніпропетровської обласної ради” підтверджується, що ОСОБА_1 з 30 жовтня 1995 року (наказ № 156-к від 27.10.1995) по 26 грудня 1995 року (наказ № 183-к від 25.12.1995) працював на посаді лікаря- анестезіолога-реаніматолога виїзної спеціалізованої анестезіологічно-реанімаційної бригади. Довідкою № 173від 19.06.2013, виданою Комунальним закладом “Херсонська міська клінічна лікарня імені О.С. Лучанського” підтверджується, що ОСОБА_1 з24 лютого 1999 року (наказ № 13-к від 19.02.1999) по 26 червня 2000 року (наказ № 41-к від 22.06.2000) працював на посаді лікаря-анестезіолога пологового фізіологічного відділення пологового будинку. Довідкою № 93 від 17.06.2013, виданою Херсонською обласною клінічною лікарнею Херсонської обласної державної адміністрації підтверджується, що ОСОБА_1 з 27 червня 2000 року (наказ № 103к від 27.06.2000) по 13 серпня 2001 року (наказ 193к від 13.08.2001) працював на посаді лікаря-анестезіолога акушерського відділення.
При цьому, відповідно до Постанови №909 “Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років”, до таких відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Відповідно до Наказу №841, яким затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології-реанімації лікувально-профілактичного закладу, у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.
При цьому, згідно Наказу №303 затверджено рекомендації щодо структури служби анестезіології та інтенсивної терапії в лікувально-профілактичних закладах України, згідно яких для виконання завдань, які стоять перед службою анестезіології, в лікувально-профілактичних закладах, де за штатними нормативами повинно бути не більше 3-х лікарів-анестезіологів, разом з відповідною кількістю сестер-анестезисток організується анестезіологічна група.
При наявності в лікарні чи пологовому будинку 75 ліжок хірургічного профілю, а в центральній районній лікарні та онкологічного диспансеру - 50 ліжок хірургічного профілю, встановлюється не менше однієї посади лікаря-анестезіолога.
В лікарнях, які надають екстрену цілодобову медичну допомогу з числом ліжок хірургічного профілю не менше 200, в дитячих лікарнях - не менше 150, додатково встановлюється 3,75 посади лікарів-анестезіологів.
Таким чином, робота лікарем анестезіологом у відділеннях лікарень також прирівняна до роботи в реанімаційних відділеннях.
З огляду на наведене, суд погоджується з доводам позивача, що до стажу роботи у подвійному розмірі за положеннями ст.60 Закону №1788-ХІІ зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.
Аналогічний правовий висновок наведено Верховним Судом у постановах від 27.02.2020р. у справі №462/1713/17, від 11.12.2018р. у справі №310/385/17, від 23.01.2019р. у справі №485/103/17 та від 04.12.2019р. у справі №689/872/17.
Щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком періоду роботи з 03.02.2014 по 23.12.2015 відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”, суд зазначає про таке.
Випискою про періоди страхового стажу для визначення права на пенсію (“стаж на право”) підтверджується, що період роботи позивача з 03.02.2014 по 30.11.2015 зарахований з позначкою “мед.заклад із ст.60” та складає 3 роки 7 місяців 26 днів, тобто зарахований у подвійному розмірі відповідно до статті 60 ЗУ “Про пенсійне забезпечення”.
Випискою про періоди страхового стажу для обчислення пенсії (“стаж для розрахунку”) підтверджується, що період роботи позивача з 03.02.2014 по 30.11.2015 також зарахований з позначкою “мед.заклад із ст.60”, однак навпроти цього періоду у графі “кратність” стоїть цифра “ 1”, замість цифри “ 2”, що говорить про одинарне зарахування періоду роботи до страхового стажу для обчислення пенсії позивача, замість подвійного. 
Таким чином, період роботи позивача з 03.02.2014 по 30.11.2015 також має бути врахований у подвійному розмірі.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 в адміністративній справі № 160/7402/25 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш