Сторожинецький районний суд Чернівецької області 
Справа № 723/2877/25 
Провадження № 1-кп/723/595/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд
Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сторожинець обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному № 172025261020000054 від 27.06.2025 року щодо обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей та батько похилого віку, раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченогоза ч.1 ст. 204 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_5 

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , не будучи зареєстрованим як суб`єкт господарської діяльності, не отримавши всіх необхідних дозвільних документів, на початку березня 2025 року на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 в прибудованих нежитлових приміщеннях облаштував незаконну автозаправну станцію (далі - АЗС) з паливними пластиковими резервуарами різних розмірів і під`єднаною до них паливно-роздавальною колонкою.В подальшому з березня 2025 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по 11 червня 2025 року, будучи охоплений єдиним умислом, систематично, з метою подальшого незаконного зберігання та реалізації незаконно виготовлених нафтопродуктів, придбавав уневстановлених слідством осіб незаконно виготовлений бензин автомобільний за ціною 40 грн. за 1 л (протягом зазначеного періоду) та дизельне паливо за ціною 46 грн. за 1 л, тобто за ціною, що є нижче ринкової.
Після придбання незаконно виготовлених нафтопродуктів ОСОБА_3 , будучи обізнаним про їх контрафактне походження і невідповідність вимогам ДСТУ та розуміючи, що неякісний товар не підлягає реалізації, зберігав його у пластикових резервуарах в нежитлових приміщеннях за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.
Придбані незаконно виготовлені нафтопродукти ОСОБА_3 поміщав до пластикових резервуарів самостійно облаштованої автозаправної станції, де зберігав їх з метою збуту та звідки умисно, неодноразово, будучи охоплений єдиним умислом, в період з початку березня 2025 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) по 11 червня 2025 року, особисто здійснював їх реалізацію під виглядом нафтопродуктів даних марок шляхом відпуску через паливно-роздавальну колонку у каністри та паливні баки транспортних засобів жителів селища Красноїльськ та громадян Румунії.
Так, 11.06.2024 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки незаконно виготовленого бензину автомобільного покупець ОСОБА_6 , знаходячись на території незаконно облаштованої автозаправної станції за адресою: селище Красноїльськ вул. А.І. Куза 4 Чернівецького району Чернівецької області, шляхом наливу з паливно-роздавальної колонки у пластикову пляшку за гроші в сумі 275 грн. придбав 5 літрів бензину автомобільного.
Відповідно до висновку судової експертизи нафтопродуктів і паливно- мастильних матеріалів Хмельницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/123- 25/8945-ФХД від 18.06.2025 року, надана на дослідження рідина, придбана 11.06.2025 на автозаправній станції за адресою: селище Красноїльськ вул. А.І. Куза 4 Чернівецького району Чернівецької області, є світлим нафтопродуктом, який за густиною можливо віднести до бензину та який за фракційним складом не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».
11.06.2025 року під час проведення обшуку території та в приміщеннях автозаправної станції за адресою: селище Красноїльськ вул. А.І. Куза 4 Чернівецького району Чернівецької області, яку облаштував ОСОБА_3 , виявлено та вилучено: рідину з характерним запахом нафтопродуктів (бензин) в кількості 500 літрів, що містилась в пластиковому резервуарі об`ємом 1000 літрів; рідину з характерним запахом нафтопродуктів (дизельне паливо) в кількості 950 літрів, що містилась в пластиковому резервуарі об`ємом 1000 літрів; рідину з характерним запахом нафтопродуктів (дизельне паливо) в кількості 150 літрів, що містилась в металевій бочці об`ємом 200 літрів; обладнання: пістолет паливо-роздавальної системи та шланг; грошові кошти в сумі 500 гривень, які були задіяні під час проведення слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 271 КПК України.
Відповідно до висновку судової експертизи нафтопродуктів і паливно- мастильних матеріалів Хмельницького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/123- 25/8944-ФХД від 18.06.2025, надана на дослідження рідина, вилучена під час проведення обшуку 11.06.2025 на незаконній автозаправній станції за адресою: селище Красноїльськ вул. А.І. Куза, 4 Чернівецького району Чернівецької області, є світлим нафтопродуктом, який за густиною можливо віднести до бензину та який за фракційним складом не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Свро. Технічні умови».
Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.204 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, а також збуті незаконно виготовленого пального (бензину автомобільного).
02.07.2025 року між прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано 16.04.2026 року у підготовчому судовому засіданні на затвердження суду.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.204 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 під час судового провадження у даному кримінальному провадженні зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений за участю його захисника узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі 5 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 гривень.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинуваченому зрозумілі роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_3 та просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги, передбачені КПК України та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, повне визнання вини та відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 6 239 грн. 80 коп. слід стягнути з обвинуваченого.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Цивільний позов до обвинуваченого не пред`являвся.
Питання стосовно речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 314, 369, 370-371, 373-374, 469, 472-475, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.07.2025 року між прокурором Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 172025261020000054 від 27.06.2025 року.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_3  витрати за проведення експертиз у розмірі 6 239 грн. 80 коп.
Роз`яснити обвинуваченому положення ст. 476 КПК України, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_8