ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУпАП, 
встановив:

12.10.2025 року о 18:00 год. у м. Одеса, вул. Майстрова (Серова), 3, ОСОБА_1 водій транспортного засобу «ГАЗ 2411», державні номерні знаки НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, а саме горілку марки «Мароша» міцністю 40%. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Судовий розгляд проведено за відсутності ОСОБА_1 , який в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляд справи у встановленому законом порядку. 
Так, з метою повідомлення особи про час і місце розгляду справи, а також дотримання строків розгляду справи, ОСОБА_1 було повідомлено шляхом смс-повідомлення, яке, відповідно до звіту доставки, доставлено на телефонний номер останнього, та на офіційному сайті Судової влади України за посиланням https://pm.od.court.gov.ua/sud1522/gromadyanam/csz/ були розміщені відомості про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Суд вважає, що були створені всі умови для реалізації права особи на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку ОСОБА_1 , як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи в суді. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 
Більш того, в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа щодо якої розглядається справа виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду поважних причин своєї неявки.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідив наявні у справі докази, надавши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.
Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участі алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та відмові у проведення такого огляду, підтверджується наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 481406 від 12.10.2025 року, відповідно до якого 12.10.2025 року о 18:00 год. у м. Одеса, вул. Майстрова (Серова), 3, ОСОБА_1 водій транспортного засобу «ГАЗ 2411», державні номерні знаки НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, а саме горілку марки «Мароша» міцністю 40%. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КНП «ООНЦПЗ» ООР від 12.10.2025 року, згідно якого в ході огляду ОСОБА_1 в нього були виявленні ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода, від проходження огляду відмовився; 
- відеозаписом долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 став учасником дорожньо-транспортної пригоди. Коли на місце ДТП прибули працівники поліції ОСОБА_1 повідомив, на запитання працівників патрульної поліції щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 стверджував, що вживав алкогольні напої після дорожньо-транспортної пригоди, уточнивши що вживав горілку. Від проходження огляду відмовився.
Таким чином, за встановлених судом обставин та досліджених доказів, суд приходить до однозначного висновку, що вина у вживанні після дорожньо-транспортної пригоди за його участі алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та подальшої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння при обставинах, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи.
Суд визнає зазначені докази допустимими, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, а також Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. 
Як було вище наведено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №481406 від 12.10.2025 року, ОСОБА_1 водій транспортного засобу «ГАЗ 2411», державні номерні знаки НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди за його участю вживав алкогольні напої, а саме горілку марки «Мароша» міцністю 40%. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України.
З викладеного слідує, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.10 «є» ПДР України, який передбачає, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки), до проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння вживав алкогольні напої та відмовився від проходження такого огляду.
Отже, з викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП повністю доведена зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Судом враховується характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим адміністративним правопорушенням.
Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за вчинене ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , а також санкцію ч. 4 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 4 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладання на правопорушника адміністративного стягнення з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума судового збору.
Керуючись ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд – 

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч.4 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 665 гривень 60 копійок. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва
Єдиний унікальний номер справи: №522/23477/25
Номер провадження №3/522/302/26
Головуючий суддя – Русєва А.С.