ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Справа № 915/834/25 
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Савка К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7”, вул. Георгія Гонгадзе, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008 (код ЄДРПОУ 22439937)
до відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )
про зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:
від позивача: Манюта З.П.
від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Єдність 7» з позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати ОСОБА_1 передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Єдність 7» в особі голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” ОСОБА_2 наступні документи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Єдність 7» (попередня назва ОСББ «Паризька Комуна»):
а) всі установчі та юридичні документи:
- статут Об`єднання;
- наявні витяги (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- протоколи Загальних зборів із додатками;
- протоколи засідань Правління;
- інші правові документи за наявності;
б) всі документи щодо трудових відносин в ОСББ:
- штатний розпис;
- правила внутрішнього трудового розпорядку;
- посадові інструкції працівників ОСББ;
- накази про призначення та звільнення працівників ОССБ;
- інші документи за наявності;
в) всі фінансові та бухгалтерські документи, а також всі документи договірної діяльності:
- прибуткові та видаткові касові ордери ОССБ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
- квитанції по внесенню коштів на розрахунковий рахунок ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
- відомості по нарахуванню заробітної плати співробітникам ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
- договори та акти виконаних робіт на виконання послуг та робіт, однією із сторін в яких виступає ОССББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
- рахунки та накладні на придбані для потреб ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна») товари, роботи і послуги;
- договори про поворотну фінансову допомогу, однією із сторін яких виступає ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
- інші документи за наявності;
г) акти перевірок ревізійної комісії;
д) всі звітні документи;
е) всю технічну документацію на будинок;
є) печатку ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
ж) інші документи, які є власністю ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна»);
з) всі ключі від приміщень, які використовуються для управління та обслуговування загального майна ОСББ «Єдність 7» (в минулому ОСББ «Паризька Комуна») та підписати акт приймання передачі вищевказаних документів.
Стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: судовий збір у сумі 3 028, 00 грн. і витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2025 позовну заяву (вх. № 8121/25 від 28.05.2025) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” до Малишева Василя Миколайовича про зобов`язання вчинити певні дії залишено без руху.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 13.08.2025.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2025, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 15.09.2025.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.09.2025, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 24.11.2025.
Судове засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 24.11.2025, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. в період з 24.11.2025 по 08.12.2025 (включно) у вимушеній позаплановій відпустці за сімейними обставинами.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.01.2026 призначено судове засідання по справі на 26.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.02.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалено відкласти розгляд справи по суті в судовому засіданні на 13.03.2026. 

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 13.03.2026 року не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся в порядку ст. 120 ГПК України.
Ухвали суду від 16.06.2025, від 13.08.2025, від 23.01.2026, від 26.02.2026, направлені на адресу відповідача Малишева Василя Миколайовича, АДРЕСА_1 , повернуті на адресу суду поштовою установою із відміткою пошти “адресат відсутній за вказаною адресою” (арк. 60-64, 76-79, 87-89).
Водночас судом враховано, що відповідач обізнаний про розгляд справи, оскільки 13.08.2025 на адресу суду від відповідача надходило клопотання про відкладення розгляду справи. Судом також взято до уваги, що в клопотанні відповідачем зазначено адресу місця проживання відповідача вул. Георгія Гонгадзе, 7, кв. 56, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008, тобто адресу, на яку судом надсилались всі ухвали суду.
Відповідач не повідомляв суд про зміну місця проживання.
Судом також враховано, що відповідач був присутній в підготовчому засіданні 15.09.2025.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17; від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В рішеннях від 28.10.1998 у справі “Осман проти Сполученого королівства” та від 19.06.2001 року у справі “Креуз проти Польщі” Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі “Пономарьов проти України”.)
В рішенні від 07.07.1989 року у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії” ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вжиття необхідних та достатніх заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість розгляду справи за відсутності відповідача та/або представника відповідача.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.11.2025, № 40/2026 від 12.01.2026 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), розгляд даної справи здійснено у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст. 26 Закону України “Про правовий режим воєнного стану” правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 13.03.2026 судом відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2.1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено наступні обставини.
28.10.1997 створено юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Паризька Комуна», яке в подальшому перейменовано в ОСББ "Єдність 7". Головою вказаного ОСББ до 31.01.2025 був ОСОБА_1 .
04.01.2025 на загальних зборах ОСББ «Паризька Комуна» прийнято рішення не приймати звіт голови ОСББ ОСОБА_1 за попередні роки та припинити його повноваження з 31.01.2025, головою ОСББ обрано ОСОБА_2 та змінено зазву ОСББ на «Єдність 7».
Позивач зазначає, що попереднім головою правління не виконано вимогу про передачу документації юридичній особі. Позивач зазначає, що дії колишнього голови правління унеможливлюють нормальну діяльність ОСББ, не дозволяють провести документальну перевірку фінансово-господарської діяльності за попередні роки, своєчасності та обсягу сплати внесків та інших платежів співвласниками, здійснити огляд технічного стану будинку, його внутрішніх комунікацій, інженерних мереж, механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання, вживати будь-які інші заходи з управління та утримання будинку.
Позовні вимоги обґрунтовано положеннями ст. 10, 16, 18, 29 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, ст. 2, 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та судовою практикою.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідач не скористався наданим йому ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України правом на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Обставини справи щодо створення ОСББ “Єдність 7” (попередня назва ОСББ “Паризька Комуна”).
Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Паризька Комуна” зареєстровано 28.11.1997, про що вчинено запис в реєстрі № 15221200000009858 від 11.07.2006, яке в подальшу перейменовано в ОСББ “Єдність 7”.
Крім того, в Реєстрі зазначено, що органом управління юридичної особи є загальні збори.

Обставини справи щодо загальних зборів 04.01.2025.
Судом встановлено, що 04.01.2025 співвласниками багатоквартирного будинку ОСББ “Паризька Комуна” проведено загальні збори, з наступним порядком денним:
1. Обрання голови загальних зборів.
2. Звіт голови правління ОСББ “Паризька Комуна” ОСОБА_1 за попередні роки роботи; припинення повноважень голови ОСББ "Паризька комуна" ОСОБА_1 .
3. Обрання членів правління ОСББ “Паризька Комуна”.
4. Обрання голови ОСББ “Паризька Комуна”.
5. Обрання ревізійної комісії ОСББ “Паризька Комуна”.
6. Затвердження статуту ОСББ “Паризька Комуна” у новій редакції.
7. Затвердження кошторису ОСББ “Паризька Комуна” на 2025 рік.
8. Обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги з поводження з побутовими відходам (вивезення ТПВ) у формі укладення типових договорів індивідуальним споживачем з КП "Миколаївкомунтранс".
9. Підняття орендної плати для орендарів приміщень ОСББ “Паризька Комуна” до 50 грн. за м.кв.
10. Приведення у відповідність інформації щодо засновників ОСББ “Паризька Комуна” в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внести відомості про те, що засновниками є всі співвласники ОСББ “Паризька Комуна”; у зв`язку з декомунізацією привести у відповідність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ОСББ “Паризька Комуна”, а саме замінити назву вулиці з Паризької Комуни на Георгія Гонгадзе; внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінити назву ОСББ “Паризька Комуна” на “ Єдність 7”.
11. Зобов`язати власників ОСББ “Паризька Комуна” надати копії правоустановчих документів.

Рішенням загальних зборів, оформленим протоколом № 1 від 04.01.2025, загальні збори вирішили, зокрема:
- по 2 питанню порядку денного: не приймати звіт ОСОБА_1 за попередні роки роботи та припинити повноваження ОСОБА_1 на посаді Голови правління ОСББ “Паризька Комуна” з 31 січня 2025 року;
- по 3 питанню порядку денного: обрати членами правління ОСББ: ОСОБА_3 , власницю квартири АДРЕСА_2 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , власницю квартири АДРЕСА_3 ;
- по 4 питанню порядку денного: обрати головою ОСББ “Паризька Комуна” ОСОБА_2 з 1 лютого 2025 року;
- по 6 питанню порядку денного: ухвалити текст Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Паризька Комуна” в запропонованій редакції та обрати Манюту 3інаїду Петрівну уповноваженою особою для державної реєстрації Статуту та надати їй право підпису Статуту;
- по 10 питанню порядку денного: привести у відповідність інформацію щодо засновників ОСББ “Паризька Комуна” в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внести відомості про те, що засновниками є всі співвласники ОСББ “Паризька Комуна”; у зв`язку з декомунізацією привести у відповідність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ОСББ “Паризька Комуна”, а саме замінити назву вулиці з ОСОБА_6 на Гергія Гонгадзе; внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінити назву ОСББ “Паризька Комуна” на “ЄДНІСТЬ 7” та обрати ОСОБА_2 уповноваженою особою для державної реєстрації.
Протокол підписано головою загальних зборів ОСОБА_5 , справжність підпису засвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Моцар-Ванденко Ю.С. 05.02.2025 та зареєстровано в реєстрі під № 82.
Суду не подано доказів оскарження та визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлене протоколом № 1 від 04.01.2025 (дата створення протоколу 17.01.2025).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (виписка № 450394857369 від 11.02.2025) керівником ОСББ “Єдність 7” є ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 14 Статуту ОСББ до компетенції правління належать, зокрема:
- підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;
- здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством;
- розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису;
- укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням;
- ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання.

07.02.2025 головою ОСББ “Єдність 7” ОСОБА_2 відповідно до наказу № 2 від 07.02.2025 звільнено ОСОБА_1 , голову правління ОСББ "Паризька комуна", у зв`язку з припиненням повноважень, п. 5 ч. 1 ст. 41 КзПП України, підстава - протокол № 1 загальних зборів від 17.01.2025.
10.03.2025 в зв`язку з припиненням повноважень ОСОБА_1 , як голови правління ОСББ “Єдність 7”, та з метою отримання документів щодо діяльності ОСББ “Єдність 7” головою ОСББ “Єдність 7” ОСОБА_2 направлено ОСОБА_1 лист вих. № 6 від 10.03.2025 з вимогою передати наступні документи ОСББ:
а) всі установчі та юридичні документи:
- статут Об`єднання;
- наявні витяги (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- протоколи Загальних зборів із додатками;
- протоколи засідань Правління;
- інші правові документи за наявності;
б) всі документи щодо трудових відносин в ОСББ:
- штатний розпис;
- правила внутрішнього трудового розпорядку;
- посадові інструкції працівників ОСББ;
- накази про призначення та звільнення працівників ОССБ;
- інші документи за наявності;
в) всі фінансові та бухгалтерські документи, а також всі документи договірної діяльності:
- прибуткові та видаткові касові ордери ОССБ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- квитанції по внесенню коштів на розрахунковий рахунок ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- відомості по нарахуванню заробітної плати співробітникам ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- договори та акти виконаних робіт на виконання послуг та робіт, однією із сторін в яких виступає ОССББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- рахунки та накладні на придбані для потреб ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”) товари, роботи і послуги;
- договори про поворотну фінансову допомогу, однією із сторін яких виступає ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- інші документи за наявності;
г) акти перевірок ревізійної комісії;
д) всі звітні документи;
е) всю технічну документацію на будинок;
є) печатку ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
ж) інші документи, які є власністю ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
з) всі ключі від приміщень, які використовуються для управління та обслуговування загального майна ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”) та підписати акт приймання передачі вищевказаних документів.
До листа додано копії протоколу загальних зборів ОСББ, Статуту, наказів № 1 та № 2, виписки з ЄДРЮОФОПГФ та кошторису на 2025 рік.

Факт направлення листа підтверджується наявним у матеріалах справи описом вкладення у поштове відправлення № 5400600940704 з печаткою відділення поштового зв`язку, поштовою накладною від 11.03.2025 та поштовою квитанцією.

Відповідно до листа Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 61372-2025 від 09.04.2025, направленого ОСОБА_7 , за результатом розгляду її заяви про не повернення попереднім головою ОСББ “Єдність 7” ОСОБА_1 установчих, фінансово-звітних документів та матеріальних цінностей, що зареєстрована в ЄО № 6491 від 20.03.2025, було встановлено, що відносини, які склались між заявником та громадянином ОСОБА_1 , мають цивільно-правовий характер, у зв`язку з чим, вирішуються у суді, в приватному порядку з поданням відповідного позову.

Суду не подано доказів передачі колишнім керівником (головою) ОСББ “Єдність 7” ОСОБА_1 , фінансової, технічної документації, а також ключів від приміщень та печатки ОСББ новому складу правління ОСББ “Єдність 7”.
Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду із даними позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (п. 5.11-5.13 постанови КГС ВС від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21).
Близький за змістом правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Відповідно до ч. 1-4, 8 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання.
Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.
Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.
Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.
Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.
Відповідно до абз. 3 ч. 9 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, обрання членів правління об`єднання.
Відповідно до ч. 17-20 ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом.
Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам.
Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.
До компетенції правління відноситься:
підготовка кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;
здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством;
розпорядження коштами об`єднання відповідно до затвердженого загальними зборами об`єднання кошторису;
укладення договорів про виконання робіт, надання послуг та здійснення контролю за їх виконанням;
ведення діловодства, бухгалтерського обліку та звітності про діяльність об`єднання;
скликання та організація проведення загальних зборів об`єднання або зборів представників;
призначення письмового опитування співвласників та утворення відповідної комісії для його проведення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність; приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку; набувати статусу активного споживача на умовах, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до ст. 29 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" особи, винні у: недотриманні вимог цього Закону; порушенні прав власників (користувачів), їх об`єднань і асоціацій; порушенні статуту об`єднання та протидії його виконанню; створенні, організації діяльності або ліквідації об`єднання з порушенням законодавства; незаконному привласненні майна, що перебуває у спільній власності; недотриманні умов договорів, укладених відповідно до цього Закону, умисній втраті чи втраті з необережності або знищенні оригіналів протоколів загальних зборів об`єднання, листків опитування, договорів та інших документів щодо діяльності об`єднання; ненаданні співвласникам інформації, передбаченої цим Законом, - несуть цивільну, кримінальну, адміністративну відповідальність відповідно до закону. 
Законами України може бути встановлена відповідальність і за інші види правопорушень.

Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
Відповідно до ч. 1-3, 6 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.
Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.
Керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 № 1000/5 (далі - Правила організації діловодства) встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи).
Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами (п. 1 Правил).
Відповідно до п. 6 Правил організації діловодства відповідальність за організацію діловодства та архівної справи несе керівник установи.
Контроль за оформленням на належному рівні документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах здійснюють їх керівники.
Відповідно до п. 1 розділу XV Правил організації діловодства під час зміни керівника установи наявність і стан документів (справ), що знаходяться в діловодстві структурних підрозділів та в архіві, а також облікових документів та довідкового апарату до них відбиваються окремим розділом в акті приймання-передавання установи.

Отже, колишній керівник товариства за актом приймання-передавання має передати новопризначеному керівнику товариства всі документи, які знаходяться в діловодстві товариства.
З огляду на суб`єктний склад та зміст правовідносин спір між юридичною особою та фізичною особою - колишнім генеральним директором (виконавчим органом) щодо нездійснення повноважень як посадової особи і після припинення повноважень генерального директора цього товариства виник з корпоративних відносин.
Ураховуючи, що позивачем заявлено вимоги про повернення колишнім директором підприємства установчих, бухгалтерських та інших документів щодо діяльності та управління господарською організацією, і такі вимоги безпосередньо пов`язані з можливістю здійснення керівництва товариством, а самим товариством - можливістю ведення господарської діяльності, цей спір виник з корпоративних відносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства (постанова ВП ВС від 11.05.2021 у справі № 759/9008/19).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.
Як зазначено судом вище, 28.11.1997 зареєстровано юридичну особу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Паризька Комуна” (код ЄДРПОУ 22439937), яке в подальшому змінило найменування на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” (код ЄДРПОУ 22439937).
В силу положень ст. 10 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання, зокрема щодо обрання членів правління об`єднання. В свою чергу, виконавчим органом об`єднання є правління, яке обирається і підзвітне загальним зборам. Правління зі свого складу обирає голову правління.
Системний аналіз положень ч. 9, 17 ст. 10 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” дозволяє дійти висновку, що голова правління ОСББ є посадовою особою ОСББ, а наведені у вказаній нормі повноваження голови правління ОСББ є повноваженнями керівника юридичної особи, якою є ОСББ.
Системний аналіз положень Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, а також Правил організації діловодства дозволяє дійти висновку, що саме на керівника ОСББ (голову правління) покладено обов`язок з організації ведення бухгалтерського обліку та звітності, а також відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах та збереження оброблених документів, регістрів і звітності.
Судом встановлено, що рішенням загальних зборів, що відбулись 04.01.2025, оформленим протоколом № 1 від 17.01.2025, загальні збори вирішили, зокрема: обрати новий склад правління ОСББ “Єдність 7”; припинити повноваження ОСОБА_1 на посаді голови правління ОСББ “Єдність 7” та обрати головою правління ОСББ “Єдність 7” ОСОБА_2 . 
Суду не подано доказів оскарження в судовому порядку та визнання недійсним вищевказаного рішення ОСББ. 
Відомості про зміну керівника юридичної особи зареєстровано в ЄДРЮОФОПГФ, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з Реєстру.
В силу положень ст. 10 Закону України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. В свою чергу, правління підзвітне загальним зборам.
Отже, в силу вищевказаних норм законодавства, саме на колишнього керівника (колишнього голову правління ОСОБА_1 ) покладено обов`язок за актом приймання-передавання передати новопризначеному складу правління в особі його керівника всі документи, які стосуються діяльності та ведення діловодства в ОСББ “Єдність 7”, в тому числі установчі документи та технічну документацію на будинок, а також майно, яке власністю ОСББ, а саме: печатку та ключі від приміщень, які використовуються для управління та обслуговування загального майна ОСББ “Єдність 7”.
Суду не подано доказів передачі колишнім керівником правління бухгалтерської, фінансової, технічної документації, а також ключів від приміщень та печатки ОСББ новому складу правління ОСББ “Єдність 7” в особі голови правління, як і не спростовано позовних вимог. Вказана бездіяльність колишнього голови правління порушує права позивача ОСББ “Єдність 7”, оскільки унеможливлює нормальну діяльність ОСББ, перешкоджає проведенню перевірки фінансово-господарської діяльності ОСББ, своєчасності та обсягу сплати внесків та інших платежів співвласниками, здійснення огляду технічного стану будинку та його комунікацій, інженерних мереж, обладнання тощо, вжиття інших заходів з управління та утримання будинку, тобто перешкоджають діяльності та досягненню мети, з якою створено ОСББ. Враховуючи викладене, порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку. Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

6.1. Щодо витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір в розмірі 3 028, 00 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

6.2. Щодо витрат на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві, яка є заявою по суті справи відповідно до ч. 2 ст. 161 ГПК України, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем на виконання п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України в позовній заяві зазначено попередній розрахунок судових витрат, а саме сплачений судовий збір становить 3 028, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу становлять 4 000, 00 грн.

Розглянувши питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено наступне.
Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами:
- договором № 0523/25-1/Д про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2025, який укладено між адвокатом Родіоновою Вікторією Євгенівною та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” в особі голови правління Манюти Зінаїди Петрівни (клієнт), відповідно до умов якого даний договір укладено з метою надання правової допомоги Клієнтові щодо вирішення спору про витребування документів від попереднього голови правління ОСББ "Паризька комуна" (“Єдність 7”). За надання правової допомоги в межах м. Миколаєва клієнт оплачує представникові гонорар, який визначається за домовленістю сторін та складає 4 000, 00 грн., за складання документів по суті справи (п. 1.2, 3.1 договору);
- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК № 620 від 14.04.2023, виданого Радою адвокатів Миколаївської області;
- ордером серії ВЕ № 1154073 на надання правничої допомоги ОСББ “Єдність 7” на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 0523/25-1/Д від 25.05.2025 у Господарському суді Миколаївської області;
- рахунком на оплату № 0524/25-1-Р від 24.05.2025 на суму 4 000, 00 грн. за складання позовної заяви;
- квитанцією до платіжної інструкції № 1.152507939.1 від 28.05.2025 на суму 4 000, 00 грн. з призначенням платежу «надання правової (правничої) допомоги у 0523/25-1/Д від 23.05.2025 р. Складання позовної заяви рахунок 0524/25-1-Р 24 травня 2025р. ОСББ “Єдність 7” ЄДРПОУ 22439937».
Відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України Родіонова Вікторія Євгенівна обліковується у Раді адвокатів Миколаївської області.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 30.06.2022 по справі № 904/7347/21; від 21.04.2021 по справі № 906/1179/20; від 19.04.2021 по справі № 21/96(10); від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
За змістом ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

В постанові КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20 зазначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України) (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19).

Положеннями процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19; постанова КГС ВС від 30.06.2022 по справі № 904/7347/21).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови КГС ВС від 21.04.2021 по справі № 906/1179/20, від 21.12.2021 по справі № 927/1202/20, від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).
Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за обґрунтованим та належно вмотивованим клопотанням іншої сторони (постанова КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанови об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19; від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19; додаткова постанова КГС ВС від 01.11.2018 у справі № 911/3650/17; постанова КГС ВС від 26.03.2019 у справі № 904/1798/18).
Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (п. 6.53 постанови КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн.
В позовній заяві позивачем зазначено, що позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000, 00 грн. Суду подано документи на підтвердження понесених витрат в сумі 4 000, 00 грн. (договір № 0523/25-1/Д про надання правової (правничої) допомоги від 25.05.2025, квитанцію до платіжної інструкції № 1.152507939.1 від 28.05.2025 на суму 4 000, 00 грн.). В прохальній частині позовної заяви позивач просив суд стягнути 4 000, 00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. 
Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Відповідачем не заявлялось клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи є витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4 000, 00 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача, у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов`язати відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) передати позивачу Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7”, вул. Георгія Гонгадзе, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008 (код ЄДРПОУ 22439937) в особі голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” ОСОБА_2 наступні документи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7” (попередня назва ОСББ “Паризька Комуна”):
а) всі установчі та юридичні документи:
- статут Об`єднання;
- наявні витяги (виписки) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань;
- протоколи Загальних зборів із додатками;
- протоколи засідань Правління;
- інші правові документи за наявності;
б) всі документи щодо трудових відносин в ОСББ:
- штатний розпис;
- правила внутрішнього трудового розпорядку;
- посадові інструкції працівників ОСББ;
- накази про призначення та звільнення працівників ОССБ;
- інші документи за наявності;
в) всі фінансові та бухгалтерські документи, а також всі документи договірної діяльності:
- прибуткові та видаткові касові ордери ОССБ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- квитанції по внесенню коштів на розрахунковий рахунок ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- відомості по нарахуванню заробітної плати співробітникам ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- договори та акти виконаних робіт на виконання послуг та робіт, однією із сторін в яких виступає ОССББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- рахунки та накладні на придбані для потреб ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”) товари, роботи і послуги;
- договори про поворотну фінансову допомогу, однією із сторін яких виступає ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
- інші документи за наявності;
г) акти перевірок ревізійної комісії;
д) всі звітні документи;
е) всю технічну документацію на будинок;
є) печатку ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
ж) інші документи, які є власністю ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”);
з) всі ключі від приміщень, які використовуються для управління та обслуговування загального майна ОСББ “Єдність 7” (в минулому ОСББ “Паризька Комуна”) та підписати акт приймання передачі вищевказаних документів.

3. Стягнути з відповідача ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Єдність 7”, вул. Георгія Гонгадзе, 7, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54008 (код ЄДРПОУ 22439937):
- 3 028, 00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.) – витрат по сплаті судового збору;
- 4 000, 00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) – витрат на професійну правничу допомогу.

4. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повне рішення складено 20.04.2026

Суддя Е.М. Олейняш