Провадження № 1-кп/557/45/2026
Справа № 557/1927/25

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 
обвинуваченого ОСОБА_3 
секретар судового засідання ОСОБА_4 
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025181080000213 від 24.10.2025, щодо обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Франівка Гощанського району Рівненської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 04 липня 2025 року, близько 07 години 00 хвилин, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном та прагнучи обернути його на свою користь, діючи умисно, з корисливих мотивів, а також діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в у країни» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IХ від 24.02.2022, в Україні, із 05 години 30 хвилин, 24.02.2022, строком на 30 діб, який діє безперервно до цього часу, знаходячись неподалік приміщення продуктового магазину, що за адресою: с. Симонів, вул. Вишнева, 11, скориставшись неуважністю гр. ОСОБА_5 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не помічені іншими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A73/5G, 8/128 Gb Awesome Mint А736», вартість якого згідно висновку експерта від 05.11.2025 № CE-19/118-25/16492-ТВ за результатами проведення судової товарознавчої експертизи становить 6032,10 гривень, чим спричинив для потерпілого ОСОБА_5 майнової шкоди на вищевказану суму. В подальшому ОСОБА_3 викраденим майном розпорядився на власний розсуд. 

2. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану.

3. Докази на підтвердження встанолених судом обставин.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

4.Позиції сторін кримінального провадження.
4.1.Позиція сторони обвинувачення.
Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений 11 листопада 2025 року слідчим СВ відідлення поліції № 5 Рівненського управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_6 та затверджений прокурором Гощанського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_7 .
За змістом обвинувального акту, який підтримав прокурор, орган досудового розслідування вважав установленим те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.
Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні крмінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, зазначила, що обставиною, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання – відсутні. Прокурор просила призначити покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, застосувавши ст. 75 КК України в частині звільнення від відбуванння покарання з випробуванням.
Стягнути з обвинуваченого суму витрат на залучення експертів.

4.2. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за пред`явленим обвинуваченням визнав, надав показання, не оспорював правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи.

5.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
5.1.Показання обвинуваченого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України визнав повністю, у скоєному розкаявся, підтвердив обставини скоєння ним злочину, які викладені в обвинувальному акті, та дав показання стосовно обставин скоєння ним кримінальних правопорушень, - час, місце, спосіб, мета скоєння кримінального правопорушення. 
Зокрема, показав, що того дня після вживання алкогольних напоїв поблизу магазину побачив нетверезого чоловіка, який спав на землі, а поруч з ним лежав телефон, який він забрав з собою. У вчиненому розкаявся.

6.Висновки суду.
Сторони кримінального провадження під час судового розгляду не заявляли клопотання про визнання наданих прокурором доказів недопустимими, відповідно до положень частини третьої статті 89 КПК України.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду вищезазначені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає існування будь-яких інших подій, ніж ті, що викладені в обвинувальному акті.
Суд дійшов висновку, що прокурор надав допустимі, належні, достовірні та достатні докази для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України, а саме: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

7.Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

8.Мотиви призначення покарання обвинуваченому.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.
Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.
Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення. 
Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив про те, що, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.
Обвинувачений ОСОБА_3 не судимий, вчинив тяжкий злочин, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується нейтрально, офіційно не працює. Суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Разом з тим, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України і звільнити його від покарання з випробуванням на максимальний визначений законом строк. Таке покарання суд вважає достатнім для виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

9.Мотиви ухвалення рішення про відшкодування процесуальних витрат, щодо заходів забезпечення, щодо вирішення цивільного позову.
У даному кримінальному провадженні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1782,80 грн, розмір яких підтверджений документально та які, відповідно до положень частини 2 статті 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави. 
У даному кримінальному провадженні заходи забезпечення не застосовувались, цивільний позов не заявлений.

10. Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів.
Суд вирішує питання щодо речових доказів відповідно до положень частини 9 статті 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирати.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю у один рік, якщо він протягом вказаного строку не вчинить нового кримінального правопорушення. 
На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та пункту 2 ч. 3 ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 коп. витрат за залучення експертів.
Після вступу вироку в законну силу речові докази по справі — телефон марки «Samsung Galaxy A73/5G, 8/128 Gb Awesome Mint А736», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити потерпілому, як власникові, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб після проголошення.
Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Суддя     ОСОБА_1