РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
17 квітня 2026 р.  Справа № 120/7458/25
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС у Вінницькій області, позивач) з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податковий борг у сумі 37406,95 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не погасила, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.
02.06.2025 року, на виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України, до Вінницької міської ради направлено запит про місце проживання відповідача.
13.06.2025 року від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради надійшла відповідь на запит. Зі змісту отриманої відповіді судом з`ясовано, що відповідач зареєстрована з 30.01.2007 за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 07.07.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ст. 262 КАС України) без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач своїм право на подання відзиву не скористалась, хоча копію ухвали від 07.07.2025 отримала 19.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
31.07.2025 відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду або зупинення провадження у справі до завершення воєнного стану в Україні. 
Ухвалою від 20.10.2025 запропоновано Головному управлінню ДПС у Вінницькій області подати до суду письмові пояснення щодо поданого відповідачем клопотання.
22.10.2025 представником позивача подано додаткові пояснення.
Ухвалою від 17.04.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та про залишення позовної заяви без розгляду.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.
Відповідач перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області та є платником податків і зборів.
На підставі ст. 20, п.п. 75.1.2, п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.2 п. 78.1. ст. 78, ст. 79 п. 82.2. ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, відповідно до наказу про проведення перевірки від 07.06.2024 №2921-к, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області та відповідно до повідомлення від 10.06.2024 №903, згідно службової записки Вінницького відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб №141/02-32-24-07 від 20.01.2023, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року відповідно до затвердженого плану перевірки.
Результати проведеної перевірки оформлені актом від 06.08.2024 року № 28298/02-32-24-05/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" фізичної особи ОСОБА_2 .
На підставі відповідних висновків перевірки, 12.09.2024 року винесено податкові повідомлення-рішення №0313942405, №0313962405 та №0313972405.
Як вбачається із матеріалів справи, станом на 28.05.2025 року, за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 37406,95 грн., який складається з наступних платежів:
- податку на доходи фізичних осіб - у сумі 34555,65 грн., з яких: основний платіж 27372,52 грн., штрафні санкції - 7183,13 грн., пеня - 0,00;
- військового збору - у сумі 2851,30 грн., з яких: основний платіж 2281,04 грн., штрафні санкції - 570,26 грн., пеня - 0,00.
Зазначена заборгованість підтверджується карткою особового рахунку, податковими повідомленнями - рішеннями №0313942405, №0313962405 та №0313972405 від 12.09.2024 року.
З метою погашення грошового зобов`язання на адресу відповідача було направлено податкову вимогу форми "Ф" від 12.11.2024 року № 0017200-1303-0232 на суму 37406,95 грн. та який повернувся з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".
До податкової вимоги додано детальний розрахунок суми податкового боргу, по якому виник борг, всього на суму 37406,95грн.
У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не сплатила, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми боргу, суд виходить з наступного.
В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п.п. 15.1-15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Так, відповідно до пункту 42.1. статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.
Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пункт 42.5 статті 42 ПК України, серед іншого, передбачає, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Судом встановлено, що податкові повідомлення - рішення №0313942405, №0313962405 та №0313972405 від 12.09.2024 року на підставі яких у відповідача виник податковий борг, направлені на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_1 . Проте такі поштові повідомлення повернуті до відправника із поміткою "за закінченням терміну зберігання.
Поряд із цим суд критично оцінює посилання відповідача, щодо невірного визначення податкової адреси відповідача, оскільки згідно із відомостей Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської остання зареєстрована з 30.01.2007 за адресою АДРЕСА_1 .
Крім того слід зазначити, що відповідно до рішення 7 сесії 7 скликання Вінницької міської ради від 29.04.2016 № 246 "Про найменування та перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця" провулок Карла Маркса перейменовано на вулицю Олега Антонова.
Отже, враховуючи положення статті 42 ПК України, вказані податкові повідомлення - рішення належним чином надіслані та вручені відповідачу, а відтак сума визначеного ними податкового зобов`язання є узгодженою та підлягає сплаті у визначений в пункті а) підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України строк.
Однак, визначені у таких податкових повідомленнях-рішеннях суми грошових зобов`язань у встановлений податковим законодавством України строк сплачені в повному обсязі не були.
При цьому, судом встановлено, що податкові повідомлення рішення №0313942405, №0313962405 та №0313972405 від 12.09.2024 року на підставі яких у відповідача виник податковий борг, не оскаржувались позивачем в адміністративному чи судовому порядку.
Таким чином, на час ухвалення рішення у справі прийняті контролюючим органом податкові повідомлення - рішення є чинними, а визначені у них податкові зобов`язання вважаються узгодженими, а отже визнаються податковим боргом.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що несплата платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки є підставою для формування податковим органом та надіслання податкової вимоги. Податковий борг може бути стягнутий у судовому порядку за зверненням податкового органу. Стягнення податкового боргу у судовому порядку передбачає, що податковим органом виконано законодавчі приписи щодо порядку формування та направлення податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25.05.2020 року у справі №810/1963/18, від 12.08.2020 року у справі №160/2116/19, від 20.10.2020 року у справі №140/30/20, від 02.12.2020 року у справі №160/2705/19.
Відповідно до пунктів 3, 6 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за №124/28254, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.
У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).
З аналізу вищенаведених норм слідує, що податкова вимога (яка надсилається в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення) повинна бути надіслана контролюючим органом на адресу за місцем проживання платника податків або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи; в протилежному випадку, у разі допущення контролюючим органом помилки при відправленні такої вимоги, зокрема, в частині невірно зазначеної адреси платника податків, така вимога вважається неврученою платнику податків, а платник податків-не повідомленим належним чином про наявність податкового зобов`язання.
Згідно п. 19.1.9 статті 19 Податкового кодексу України контролюючі органи формують та ведуть Державний реєстр фізичних осіб-платників податків, Єдиний банк даних про платників податків-юридичних осіб, реєстри, ведення яких покладено законодавством на контролюючі органи.
Відповідно до п. 70.1 статті 70 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб-платників податків (далі - Державний реєстр).
Пунктом 2 розділу І Положенням про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб-платників податків визначено, що Державний реєстр фізичних осіб створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язувані сплачувати податки, збори у порядку та на умовах, що визначаються Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами України, з метою створення умов для здійснення контролюючим органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотриманням податкового та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога форми "Ф" від 12.11.2024 року № 0017200-1303-0232 на суму 37406,95 грн. направлялась відповідачу на податкову адресу: АДРЕСА_1 та була повернута до Головного управління ДПС у Вінницькій області з позначкою "за закінчення терміну зберігання".
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі (стаття 45 Податкового кодексу України).
Згідно до п. 45.1 статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Відповідно до п. 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційної номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно до положень п. 42.3 статті 42 Податкового кодексу України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Відповідно до п. 1 розділу VI Положенням про реєстрацію фізичних осіб у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків визначено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до Облікової картки/Повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін у порядку, визначеному цим Положенням.
Водночас, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, станом на момент винесення податкової вимоги форми "Ф" від 12.11.2024 року № 0017200-1303-0232, у контролюючого органу відсутні інші офіційні дані, які б свідчили про нову адресу платника податку, а сам відповідач не повідомляв контролюючий орган про зміну адреси, як передбачено Податковим кодексом.
Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується борг зі сплати податку на нерухоме майно, в загальній сумі 37406,95 грн.
Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.
При цьому, станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості.
Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу в сумі 37406 (тридцять сім тисяч чотириста шість) гривень 95 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150)
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Повний текст рішення складено 17.04.2026.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна