Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року Справа№200/1922/26 

приміщення суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Незалежності, 1.
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання незаконною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 04.03.2026, яка була винесена старшим державним виконавцем Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Олейніковою Катериною Геннадієвною.
Позов обґрунтовано тим, що рішення Донецького оружного адміністративного суду від 12.11.2025 по справі № 200/6489/25 позовні вимоги позивача до Костянтинівського міського центру зайнятості, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено та зобов`язано Костянтинівський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, із прийняттям вмотивованого рішення. Проте, відповідне рішення Костянтинівський міський центр зайнятості не прийняв, а направив знову звичайну відповідь. На думку позивача, постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 від 04.03.2026 є протиправною, адже виконавець не перевірив чи належно боржником виконано рішення суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.03.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами, передбаченими ст. 287 КАС України.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначено, що на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 200/6489/25 від 14.12.2025, виданий Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Костянтинівського міського центру зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському міському центру зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті із прийняттям вмотивованого рішення. 04.03.2026 від Костянтинівського міського центру зайнятості до Відділу надійшла відповідь Костянтинівського міського центру зайнятості, в якій зазначено, що на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 по справі № 200/6489/25 Костянтинівським міським центром зайнятості 19.02.2026 було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, з прийняттям вмотивованого рішення, яку скеровано на адресу сторін виконавчого провадження. Вважає, що державним виконавцем вчинено всі дії, які передбачені законодавцем, що регулюють виконавче провадження та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому вимоги позивача не підлягають до задоволення.
У період з 10.04.2026 по 14.04.2026 включно судді Донецького окружного адміністративного суду Зеленову А.С. надана відпустка.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 200/6489/25, яке набрало законної сили 13.12.2025, зобов`язано Костянтинівський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, із прийняттям вмотивованого рішення.
Постановою Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.03.2026 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа № 200/6489/25 від 14.12.2025, виданого Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Костянтинівського міського центру зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському міському центру зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті із прийняттям вмотивованого рішення.
04.03.2026 від Костянтинівського міського центру зайнятості до Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь від 02.03.2026 № 10/37/01-35-26, в якій вказано, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 по справі № 200/6489/25 Костянтинівським міським центром зайнятості було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, з прийняттям вмотивованого рішення. На виконання зазначеної постанови суду від 12.11.2025 по справі № 200/6489/25 та за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного з 10.01.2018 по 01.04.2018 Костянтинівським міським центром зайнятості 19.02.2026 було прийнято рішення і направлено рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , яке він отримав 24.02.2026. Також, зазначений лист Костянтинівського міського центру зайнятості було направлено на електронну пошту ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 Отже, Костянтинівським міським центром зайнятості в добровільному порядку було виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 по справі № 200/6489/25 та повторно переглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024.
Постановою Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.03.2026 закінчено виконавче провадження № НОМЕР_2 про примусове виконання виконавчого листа № 200/6489/25 від 14.12.2025, виданого Донецьким окружним адміністративним судом про зобов`язання Костянтинівського міського центру зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському міському центру зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті із прийняттям вмотивованого рішення, у звязку з фактичним повним виконанням рішення.
Також, судом за інформацією наявною в КП «ДСС» встановлено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2026 у справі № 200/6489/25 заяву ОСОБА_1 в порядку статті 382 КАС України задоволено. Встановлено Костянтинівському міському центру зайнятості строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25, та зобов`язано Костянтинівський міський центр зайнятості надати у тримісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25, з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.
Вважаючи вказану постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (в редакції, що була чинною на момент вчинення спірних правовідносин).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», згідно частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;
4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;
5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;
6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;
7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;
8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;
9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;
10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;
11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;
12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;
13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;
14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.
У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;
15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;
16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;
18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;
20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;
21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;
22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Отже, відповідач під час здійснення виконавчого провадження наділений широким колом прав, якими має користуватися для примусового повного виконання рішення суду.
Частиною 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.
Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню визначено Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджену наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5).
Відповідно до п. 6 Інструкції № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Приписами ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок та підстави закінчення виконавчого провадження, зокрема пунктом 9 частини першої цієї норми визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39).
У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (ч. 3 ст. 39).
Верховний Суд у постанові від 08.06.2023 у справі № 640/12200/22 зазначив, що закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, державний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.
Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Судом встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 04.03.2026 винесена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Зі змісту резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 200/6489/25, яке набрало законної сили 13.12.2025, вбачається, що Костянтинівський міський центр зайнятості зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітної особи в Костянтинівському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, із прийняттям вмотивованого рішення.
На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 у справі № 200/6489/25 Костянтинівським міським центром зайнятості повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, з прийняттям вмотивованого рішення. За результатами розгляду зазначеної заяви Костянтинівським міським центром зайнятості 19.02.2026 було прийнято рішення про відмову у поновленні статусу безробітного.
Судом за інформацією наявною в КП «ДСС» встановлено, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2026 у справі № 200/6489/25 заяву ОСОБА_1 в порядку статті 382 КАС України задоволено. Встановлено Костянтинівському міському центру зайнятості строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25, та зобов`язано Костянтинівський міський центр зайнятості надати у тримісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25, з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.
За змістом наведеної ухвали: 
«На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 по суті, про що позивача було сповіщено рекомендованим листом від 19.02.2026 за № 10/26/01-35-26.
Проте, рішенням суду від 12.11.2025 року зобов`язано відповідача прийняти вмотивоване рішення, а не повідомити позивача листом.
Таким чином, з огляду на викладене, зважаючи на те, що на даний час рішення суду не виконане відповідачем у повному обсязі, вмотивоване рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 відсутнє, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, поданої в порядку статті 382 КАС України, встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року по справі №200/6489/25, зобов`язавши відповідача надати у тримісячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання у повному обсязі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі №200/6489/25.».
Отже, ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.03.2026 у справі №200/6489/25 встановлено виконання судового рішення Костянтинівським міським центром зайнятості не в повному обсязі, а саме оскільки вмотивоване рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018 відсутнє.
Згідно ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказані обставини свідчать про те, що державний виконавець при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження не пересвідчився, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення. Державний виконавець також не пересвідчився чи прийнято Костянтинівським міським центром зайнятості вмотивоване рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.11.2024 про поновлення в статусі безробітного в Костянтинівському міському центрі зайнятості з 10.01.2018 по 01.04.2018.
Відтак, суд доходить висновку, що постанову Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.03.2026 про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_2 слід визнати протиправною та скасувати.
За змістом частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (85114, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Торецька, 285, код ЄДРПОУ 35035126) про визнання незаконною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Костянтинівського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олейнікової Катерини Геннадіївни від 04.03.2026 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.С. Зеленов