Провадження № 3/734/435/26 Справа № 734/324/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
10 квітня 2026 року селище Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області у складі: 
Головуючого судді Соловей В.В.,
секретар судових засідань Пахмутова О.Є.,
із участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Миколаєнка Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Чернігівській області, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних Сил України, учасника бойових дій,
у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,
у с т а н о в и в:
зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 566357 від 14 січня 2026 року виходить, що «о 12.11 годині 14 січня 2026 року на 82 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з НОМЕР_1 , та при цьому не мав права керування транспортними засобами, а саме - не мав посвідчення водія відповідної категорії на ТЗ, правопорушення вчинено повторно протягом року, чим підтверджується постановою ЕНА 6272089, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху – керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ». 
Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Диспозицією ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2); керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3); керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4). Диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Миколаєнко Я.В. заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , який перебував у стані крайньої необхідності. 
Із письмового пояснення, що надане 26 лютого 2026 року представником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвокатом Миколаєнком Я.В., виходить, що на час складання протоколу солдат ОСОБА_1 перебував і нині перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 , виконує спеціальні бойові завдання по захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, перебуваючи безпосередньо у районах ведення воєнних (бойових) дій. У день складення протоколу ОСОБА_1 слідував до військової частини, місце розташування якої у АДРЕСА_2 . Така ситуація склалась внаслідок того, що його терміново викликав командир, оскільки ворог у Чернігівській області збільшив інтенсивність бойових дій, а враховуючи, що солдат ОСОБА_1 є оператором безпілотних літальних апаратів екіпажу безпілотних авіаційних комплексів взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів батальйону безпілотних систем Військової частини НОМЕР_2 , його участь у злагодженій роботі взводу була необхідною. Того ж дня йому необхідно було прибути у визначене бойовим розпорядженням місце розташування підрозділу. У ОСОБА_1 наявне посвідчення водія категорії «С» із 24 жовтня 2020 року, а тому на дату складання протоколу у нього наявний стаж водія більше п`яти років. Їхати на автомобілі без відповідної категорії його змусила крайня необхідність, так як військова частина не може в повній мірі забезпечити особовий склад автомобільним транспортом, а прибути йому потрібно було вчасно за терміновим наказом командира. Перебування ОСОБА_1 14 січня 2026 року за кермом транспортного засобу зумовлене необхідністю своєчасного прибуття до місця несення служби і виконання службових завдань, а не з особистих побутових мотивів. Умови проходження військової служби, зокрема, режим чергувань, оперативні виклики, переміщення між об`єктами та обмежені можливості використання громадського транспорту об`єктивно зумовлюють потребу у швидкому самостійному пересуванні. Фактичні обставини вимагали термінового прибуття, а альтернативні способи дістатися до місця служби у конкретний момент були відсутні та об`єктивно ускладнені, що стало причиною керування транспортним засобом. При першій реальній можливості ОСОБА_1 негайно вжив заходів для належного оформлення права керування транспортними засобами категорії «В» та у період із 20 грудня 2025 року до 23 січня 2026 року, з дозволу командування військової частини, пройшов відповідну практичну підготовку, що підтверджує його добросовісність, правослухняну позицію і намір діяти у повній відповідності до вимог законодавства. Солдат ОСОБА_1 , виконуючи наказ, діяв у стані крайньої необхідності, оскільки виконання цього наказу було невідкладним, отже вчинене ним порушення є менш значним, ніж відвернена шкода.
Вислухавши позицію представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката Миколаєнка Я.В., дослідивши надані докази, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дії особою у стані крайньої необхідності.
За постановою Серії ЕНА № 6272089 від 03 грудня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо ОСОБА_1 накладене за ч. 2 ст. 126 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400.00 гривень (обставини справи: о 14.23 годині 03 грудня 2025 року водій ОСОБА_1 на 117 км автомобільної дороги М01 керував транспортним засобом у с. Топчіївка, - населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.49 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 73 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалася приладом TruCam II LTI 20/20 ТС008364, та при цьому не мав права керування таким транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху).
Правовими нормами ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Зі змісту довідки № 1664/199, виданої 13 січня 2026 року т.в.о. командира Військової частини НОМЕР_2 , виходить, що солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 із 05 жовтня 2023 року по теперішній час. 
У змісті службової характеристики, що видана 04 лютого 2026 року командиром 1 роти ударних безпілотних авіаційних комплексів 1 батальйону безпілотних систем Військової частини, зокрема, зазначено про те, що з 15 січня 2026 року ОСОБА_1 був залучений до заходів із забезпечення захисту суверенітету та територіальної цілісності України. 20 січня 2026 року у районі н.п. Чорнозем Семенівської громади Новгород-Сіверського району Чернігівської області ОСОБА_1 отримав поранення під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Поставлені командуванням завдання виконував в умовах, пов`язаних із ризиком для життя, нагороджений бойовою відзнакою – Хрест Доблесті. Підтримує високий моральний та патріотичний дух у підрозділі. 
Згідно з довідкою, що видана 15 січня 2026 року старшим інспектором ВАП УПП в Чернігівській області Бойко Т., 08 грудня 2023 року видане ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_3 (категорія «С»).
Відповідно до Свідоцтва про закінчення практичної підготовки Серія РРТ № 01550981-26, що видане ПП «Укртехрезерв Плюс», і дійсне до 23 січня 2028 року, номер у Єдиному державному реєстрі МВС 10052314, ОСОБА_1 у період із 20 грудня 2025 року до 23 січня 2026 року пройшов 20-годинну практичну підготовку для отримання права керування транспортним засобом категорії «В» і на іспиті відповідно до протоколу від 23 січня 2026 року № 495 одержав оцінку добре. 
Із переглянутого у судовому засіданні відеозапису видно, що о 12.11 годині 14 січня 2026 року поліцейським зупинений транспортний засіб, яким керував водій ОСОБА_1 . Під час спілкування військовослужбовець ОСОБА_1 повідомив, що «їде на бойову».
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцями є особи, які проходять військову службу.
Правовими нормами ч. 4 ст. 24 цього Закону визначено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1)на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2)на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3)поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4)під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5)під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність - це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові. Крайня необхідність визначається як стан, за якого особа правомірно заподіює шкоду інтересам, що охороняються державою, щоб усунути небезпеку, що безпосередньо загрожує особі чи охоронюваним законом правам цієї людини або інших осіб, а також суспільним інтересам чи інтересам держави, за умови неможливості усунути цю небезпеку іншими засобами, якщо при цьому не було допущено перевищення меж крайньої необхідності. Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при наступних обставинах (ознаках): небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
Військовослужбовець ОСОБА_1 , який о 12.11 годині 14 січня 2026 року на 82 км автодороги М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі Чернігівського району Чернігівської області керував транспортним засобом на шляху прямування на військову службу, діяв у стані крайньої необхідності, так як виконував обов`язки військової служби, пов`язані із захистом України від збройної агресії російської федерації. За викладених обставин ОСОБА_1 , який діяв у стані крайньої необхідності, на підставі ст. 17 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при вчинені дії особою у стані крайньої необхідності або необхідної оборони.
Керуючись ст.ст. 247, 283-285, 287-289 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - у зв`язку з вчиненням дії особою у стані крайньої необхідності.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із дня винесення.

Суддя