ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2026 року	справа № 380/18918/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Качур Р.П., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача у зв`язку з ненаданням позивачу Довідки військово-лікарської комісії від 23.04.2025, копії постанови ВЛК від 23.04.2025, інших документів;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати позивачу копію довідки військово-лікарської комісії від 23.04.2025, копію постанови ВЛК від 23.04.2025, копію картки обстеження та медичного огляду, копії висновків лікарів.
Підставою позову є відмова відповідача надати адвокату позивача довідку ВЛК від 23.04.2025. Скарга позивача до Військово-лікарської комісії Західного регіону як стаціонарної ВЛК не розглянута по суті, а переслана на вирішення до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою від 22.09.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач надіслав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечив. Вказав, що направлення на проходження огляду військово-лікарською комісією було згенеровано ОСОБА_1 в за стосунку "Резерв+" За результатами огляду лікарями ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 визнано придатним до проходження військової служби під час мобілізації - Довідка ВЛК від 23.04.2025.
Процедура оформлення Довідки військово-лікарської комісії відбувається відповідно до абз. 7 пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу. Згідно з Положенням, після проходження медичного огляду, постанова ВЛК оформляється у вигляді довідки в двох примірниках, один з яких видається на руки особі (за особистим підписом про отримання), яка пройшла медичний огляд, за ї запитом в день звернення після закінчення медичного огляду у закладі охорони здоров`я де проводився медичний огляд ВЛК, або у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку.
Вказав, що за отриманням паперового документа під особистий підпис – Довідки ВЛК- ОСОБА_1 - не звертався. Вважає, що позивач не довів наявності у нього порушеного права, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові. Просив відмовити у задоволенні позову.
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 23.04.2025 пройшов військово-лікарську комісію при НКП "ЛТМО "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", яка є позаштатною при ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як стверджує позивач, за результатами огляду йому не видали копію довідки відповідно до п. 3.8 глави 3 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджене Міністерством оборони України 22.08.2008 № 402.
Адвокат позивача ОСОБА_3 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_5 з адвокатським запитом від 14.05.2025 про надання документів. Відповіді на адвокатський запит не отримала.
Адвокатом позивача Ю. Лебідко скеровано адвокатський запит від 28.04.2025 НКП "ЛТМО "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги" Військово-лікарській комісії про надання копії Постанови ВЛК (ЛЛК) від 23.04.2025 стосовно ОСОБА_1 , який проходив комісію у закладі 23.04.2025 та який не одержав запитувані документи.
ОСОБА_1 22.05.2025 скерував скаргу до військово-лікарської комісії Західного регіону на бездіяльність та дії Військово-лікарської комісії при НКП "ЛТМО "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги". Одночасно просив надати другий примірник (копію) свідоцтва про хворобу, протокол засідання штатної військово-лікарської комісії стосовно ОСОБА_1 , який проходив комісію 23.04.2025.
ІНФОРМАЦІЯ_6 , якому скеровано скаргу ОСОБА_1 розпорядженням начальника НОМЕР_1 від 03.06.2025 № 1190/4534 у відповіді вказав, що відповідно до інформації, наданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач, 23.04.2025 року пройшов медичний огляд позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , відповідно до графи ІІ Розкладу хвороб Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 і визнаний придатним до військової служби (довідка ВЛК від 23.04.2025 № 2025-0423-1700-1547-0). Результати медичного обстеження спеціалістами відображено в "Карті обстеження та медичного огляду".
Також вказав, що Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 1159/8/3194 від 13.06.2025 визначено начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 викликати позивача на контрольний медичний огляд позаштатною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 . Засідання військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 відбуваються щоп`ятниці та щовівторка з 10.00 год. За скеруванням для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_9 позивачу потрібно звернутись у районний ТЦК та СП, де він перебуває на військовому обліку.
На адвокатський запит, скерований адвокаткою до Військово-лікарської комісії Західного регіону від 07.08.2025 про те, що позивач звертався до військово-лікарської комісії Західного регіону із скаргою на бездіяльність КНП "ЛТМО "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", де 23 квітня 2025 позивач пройшов військово-лікарську комісію відповіла, що з метою отримання довідки рекомендують звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_10 ВЛК який проводив медичний огляд військовозобов`язаного ОСОБА_1 .
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не надання довідки ВЛК від 23.04.2025 Копії Постанови ВЛК від 23.04.2025 та інших документів на письмовий запит адвоката протиправною, тому звернувся до суду із позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон №3543-ХІІ у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно із статтею 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Згідно частини 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).
Статтею 1 Закону № 5076-VI надані наступні визначення:
- адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;
- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;
- клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність;
- договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;
- інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.;
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 7 частини першої статті 20 Закону №5076-VI, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема:
звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб);
представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами;
ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом;
складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку;
збирати відомості про факти, що можуть бути використані як докази, в установленому законом порядку запитувати, отримувати і вилучати речі, документи, їх копії, ознайомлюватися з ними та опитувати осіб за їх згодою.
Гарантії адвокатської діяльності визначені статтею 23 Закону №5076-VI і до таких гарантій пунктом 1 частини першої цієї статті віднесена заборона будь-яких втручань і перешкод здійсненню адвокатської діяльності.
Статтею 24 Закону №5076-VI визначено, що адвокатський запит - це письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Адвокатський запит не може стосуватися надання консультацій і роз`яснень положень законодавства. Надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.
Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського запиту передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як десять сторінок, адвокат зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Розмір таких витрат не може перевищувати граничні норми витрат на копіювання та друк, встановлені Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Отже, орган державної влади, якому направлено адвокатський запит, зобов`язаний не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію.
Як встановлено судом, позивач 23.04.2025 пройшов військово-лікарську комісію при НКП "ЛТМО "Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги", яка є позаштатною при ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами огляду позивачу не видано копію довідки.
Як стверджує позивач, проведений огляд ВЛК та прийняте рішення про придатність до військової служби не відповідає його реальному стану здоров`я, є необ`єктивним та неповним.
Представниця позивача скерувала до ІНФОРМАЦІЯ_5 адвокатський запит від 14.05.2025 про надання Постанови ВЛК (ЛЛК) від 23.04.2025 стосовно ОСОБА_1 , при цьому повідомила, що позивачем надіслано на адресу відповідача оригінал згоди на повний доступ адвоката до всіх запитуваних документів.
Відповіді на адвокатський запит не отримала.
У прохальній частині позову позивач просить визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_11 у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 довідки військово-лікарської комісії від 23.04.2025 та копії постанови ВЛК від 23.04.2025, інших документів.
Відповідно до абз. 7 пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу паперова копія документа з постановою ВЛК, що не потребує затвердження штатною ВЛК, видається особі, що пройшла медичний огляд, за її запитом в день звернення після закінчення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, де проводився медичний огляд ВЛК, або у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку. Паперова копія такого документа засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд (у разі звернення до закладу охорони здоров`я), або ТЦК та СП (у разі звернення до ТЦК та СП), та видається особі, що пройшла медичний огляд, з її підписом про ознайомлення та датою. Паперова копія документа з постановою, що потребує затвердження штатною ВЛК, видається за запитом особи, що пройшла медичний огляд, у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку у день звернення після отримання ТЦК та СП протоколу засідання штатної ВЛК. Паперова копія документа з постановою засвідчується печаткою ТЦК та СП та видається особі з її підписом про ознайомлення та датою разом з паперовою копією електронного протоколу засідання штатної ВЛК, засвідченою печаткою штатної ВЛК.
Звернення позивача до відповідача про надання таких документів матеріали справи не містять.
Одночасно, зі змісту позову слідує, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання вказаних документів на адвокатський запит його представниці.
З наведеного суд вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на те, що спірні запити буди складені в інтересах позивача, відповідальність за ненадання інформації настає за ненадання відповіді на адвокатський запит конкретного адвоката, а не звернення позивача, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у не розгляді адвокатського запиту представниці.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до статті 136 КАС України, в разі відмови у задоволенні позову судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову – відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.П. Качур