ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

03 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/4881/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної установи "Центр пробації" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року (суддя Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/12706/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Центр пробації", в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Державної установи “Центр пробації”, яка полягає у непідготовці та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів, передбачених Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. “а” ч. 1 ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”;
- зобов`язати Державну установу “Центр пробації” підготувати та направити до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, передбачені Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1, для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. “а” ч. 1 ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 15.08.2004 проходила службу у Державній кримінально-виконавчій службі України. Наказом Державної установи “Центр пробації” № 216/К від 15.04.2025 її було звільнено зі служби 15.04.2025. Позивач вважає, що набула право на призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, оскільки її вислуга у пільговому обчисленні становила більше 25 років. Вона звернулася до відповідача із заявою від 17.04.2025 про підготовку та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” частини першої статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Листом відповідача від 25.04.2025 було повідомлено про відсутність підстав для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення пенсії, оскільки призначення пенсії на підставі пільгової вислуги років законодавством не передбачено, та календарна вислуга позивача є меншою, ніж передбачено Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, а саме 25 календарних років і більше. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Державної установи “Центр пробації” у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів і подання для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. “а” ч. 1 ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Зобов`язано Державну установу “Центр пробації” підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи і подання для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. “а” ч. 1 ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що для отримання права на призначення пенсії на підставі статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» обов`язковою умовою є наявність календарної вислуги років у мінімально визначеному Законом розмірі, якої позивачка не має. До вислуги років зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено. Правові висновки Верховного Суду, на які посилався суд першої інстанції, стосувалися застосування пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ у співвідношенні до Порядку № 393 в його попередній редакції. Наразі застосуванню підлягає Порядок № 393 в редакції постанови КМУ №119.
Дослідивши матеріали справи в межах апеляційної скарги, всебічно та повно з`ясувавши обставини по справі, колегія суддів, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.08.2004 проходила службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, про що внесено записи до її трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої вперше 01.07.2018. 
Наказом Державної установи “Центр пробації” від 15.04.2025 № 216/К відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України “Про Державну кримінально-виконавчу службу України” та п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” 15.04.2025 звільнено (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшого інспектора Чечелівського районного відділу філії Державної установи “Центр пробації” у Дніпропетровській області. Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 20 років 08 місяців 01 день, у пільговому обчисленні - 26 років 04 місяці 12 днів.
На звернення позивача про підготовку та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення їй пенсії за вислугу років від 17.04.2025 листом Державної установи “Центр пробації” від 25.04.2025 № 120/С-116/10/Ян-25 повідомлено, що календарна вислуга позивача менша, ніж передбачено Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, тому підстав для направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення їй пенсії за вислугу років немає.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документів для призначення їй пенсії за вислугу років, звернулася до суду з адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 р. або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Отже, обов`язковою умовою для призначення пенсії за п. «а» ч.1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ є наявність вислуги не менше 25 календарних років.
Статтею 17-1 цього ж Закону передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17 липня 1992 р. затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.
Цей Порядок зазнав змін, які були внесені, у тому числі, постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
До зазначених змін пункт 3, на який посилається позивачка та який прийняв до уваги суд першої інстанції, містив перелік видів служби, які зараховувались до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах.
Після внесенні змін цей пункт (3) визначає перелік видів служби, які зараховуються до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, на пільгових умовах.
Водночас слід зазначити, що відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 11.03.2025 у справі № 160/31127/23, який відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, право осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби на зарахування вислуги, необхідної для призначення пенсії, в пільговому обчисленні визначене в першу чергу Законом № 2713-IV і такий обрахунок вислуги років для зазначених осіб не суперечить положенням статті 12 Закону № 2262-ХІІ, а лише конкретизує його, надаючи можливість зарахування зазначеним особам календарної вислуги в пільговому обчисленні, у зв`язку зі специфічними умовами праці колишніх працівників кримінально-виконавчої служби.
Враховуючи наведене, позивач як особа звільнена зі служби у Державній кримінально-виконавчій службі України, вислуга років якої на день звільнення в пільговому обчисленні становила 26 років 04 місяців 12 днів має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №520/14878/23, від 26.02.2025 у справі № 560/14729/23 та від 07.03.2025 у справі № 620/14330/23.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Державної установи "Центр пробації" - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова