Коростишівський районний суд Житомирської області 

Справа № 935/540/26
Провадження № 1-кп/935/198/26
ВИРОК
Іменем України

16 квітня 2026 року       м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження №12026060650000062 від 13.02.2026 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Колодищі Мінської області, Білорусь, жительки АДРЕСА_1 , ромка, громадянка України, з незакінченою початковою освітою (3 класи), одружена, не працююча, маюча на утриманні двох дітей доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , депутатом та особою з обмеженими можливостями не являється, в силу ст. 89 КК України не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 28.10.2024, №740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, який продовжувався та у подальшому Указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025, затвердженим Законом України від 21.10.2025 №4643-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 03.02.2026 строком на 90 діб. 
Так, в період дії воєнного стану 13.02.2026, близько 10 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на території ПР «Кооперативний ринок» (код ЄДРПОУ 31843604), що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, вул. Шевченка, буд. 40, помітила біля торговельного кіоску №68 «Хлібний» раніше невідому їй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка тримала в руках незастібнуту жіночу сумку, із середини якої було видно кошти, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення коштів із вказаної жіночої сумки в умовах воєнного стану. 
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для неї обстановку, а саме те, що її злочинні дії ніким не помічені та за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 наблизилася до ОСОБА_4 та шляхом вільного доступу таємно, умисно, в умовах воєнного стану, викрала із середини жіночої сумки кошти в сумі 23000 грн, належні ОСОБА_4 .
Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденими коштами в умовах воєнного стану, зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самим завдавши ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 23000 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану.
25.02.2026 між прокурором Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №12026060650000062 укладено угоду про визнання винуватості. В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрювана виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.
В угоді про визнання винуватості прокурор та підозрювана узгодили призначення покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити із випробуванням з покладанням обов`язків згідно ст.76 КК України .
ОСОБА_5 також зазначила про роз`яснення їй наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.
В судовому засіданні ОСОБА_5 визнала свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення відповідно до тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті і в угоді про визнання винуватості та підтвердила суду, що не помиляється щодо суті і характеру укладеної угоди, щодо визначеного сторонами виду та міри покарання, усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, угоду укладено нею добровільно, укладення угоди не є наслідком насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила її затвердити та призначити узгоджену міру покарання. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості. Зазначив, що при укладенні угоди між його підзахисною та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством України. Обвинуваченою вищезазначена угода укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.
Прокурор ОСОБА_10 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання. Зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.
Таким чином, судом у судовому засіданні на виконання вимог ст.474 КПК України з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачена усвідомлює свої права, наслідки укладання і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладання угоди є добровільним.
Враховуючи встановлені обставини, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню з ухваленням обвинувального вироку та призначенням обвинуваченому узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.
Так, закон передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості за таким обвинуваченнями. При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.185 КК України.
Дії ОСОБА_5 , кваліфікуються за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України злочин передбачений ч.4 ст.185 КК України належить до категорії тяжких.
Міра покарання узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості відповідає положенням ст. 65 КК України, ступеню тяжкості і характеру вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, а також обставинами, що пом`якшують покарання, якими відповідно до положень ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до положень ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Таким чином угода про визнання винуватості укладена відповідно до положень ст.ст. 468,469,470,472 КПК України і при її укладанні вимоги закону дотримані.
У зв`язку з чим суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначає обвинуваченому покарання згідно з умовами угоди про визнання винуватості у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки із застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.
Запобіжний захід не застосовувався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні, арешт не накладався.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,369-371,374,376,475 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.02.2026 між прокурором Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №12026060650000062.
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України встановити ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили: 
- кошти в сумі 23000 грн, а саме: 17 купюр номіналом по 1000 грн 3 номерами: ГР1763411, ЗП3751864, ЛИ2330729, ГК1727714, КЖ9391525, ЛВ1716444, ЄН5699744, AB7393578, ВТ1434931, ЛБ9968422, ГС5201527, AE9499676, КТ6470311, К147150289, АИ1615458, КА9728980, ЛБ9679016, 10 купюр номіналом по 500 грн з номерами: ГЛ8219097, АД2840444, ЛБ5638652, ЄC4468392, МБ0226782, ЛИЗ353297, БВ2412930, EB4772527, ЕД2674969, ЕД8672244, 4 купюри номіналом по 200 грн з номерами: БС5288596, ЄИ9557106, AC2975632, ЄЖ4230385 та 2 купюри номіналом по 100 гривень з номерами: ЄE9839533, ЄE9839532 - залишити потерпілій ОСОБА_4 як власнику.
- диск DVD-R з відеозаписами з камер відеоспостереження ПР «Кооперативний ринок» за 13.02.2026, залишити в матеріалах кримінального провадження;
- автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Polo», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , чорного кольору, залишити власнику ОСОБА_11 
- жіноча куртка світло-коричневого кольору типу «мокко» та жіноча кепка коричневого кольору залишити власниці ОСОБА_12 , 
- жіноче пальто сірого кольору та жіноча кепка бежевого кольору, залишити власникці ОСОБА_5 .
Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя ОСОБА_13