Справа № 133/4195/25 
Провадження № 33/801/223/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Рибчинський В. П.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,
за участі захисника ОСОБА_1 – адвоката Сімчука І.А., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сімчука Ігоря Анатолійовича на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,  
в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 498049 від 30.10.2025 року водій  ОСОБА_1 30 жовтня 2025 року о 09:50 по трасі АД М 21 243 км, пост ДСПП Махнівка, керував автомобілем «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер №0361, результат якого 0,30 ‰ проміле, чим порушив п.2.9а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн. 
Не погоджуючись з такою постановою суду захисник ОСОБА_1 – адвокат Сімчука І.А. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення. 
В апеляційній скарзі адвокат ставить питання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції з тих підстав, що судом першої інстанції справу розглянуто 22.01.2025 без участі ОСОБА_1 та його захисника, копію оскаржуваної постанови отримано представником 08.02.2026 року через підсистему «Електронний суд». Також адвокат Сімчук І.А. зазначив, що він з`явився в Козятинський міськрайонний суд Вінницької області на розгляд, проте у зв`язку з відсутністю електроенергії, йому повідомили, що судове засідання не відбудеться, через що він був переконаний, що судове засідання буде відкладено та очікував на судову повістку.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що пропущений строк на оскарження постанови підлягає поновленню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Норми КУпАП не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.
Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
З матеріалів справи вбачається, що постанова суду прийнята 22.01.2026 без участі ОСОБА_1 та його захисника, копію оскаржуваної постанови отримано представником Дереня А.В. 08.02.2026, апеляційну скаргу подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови суду першої інстанції. При цьому, постанова суду надіслана до ЄДРСР лише 04.02.2026 року, та оприлюднена 09.02.2026.
З огляду на зазначене, наведені в клопотанні про поновлення строку причини пропуску строку на оскарження постанови суду суд апеляційної інстанції вважає поважними та доходить висновку про поновлення строку на оскарження постанови суду, з метою забезпечення права особи на апеляційне оскарження.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до п. 2.9а Правил Дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9а Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.
Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Як свідчать матеріали справи огляд водія  ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено за його згодою на місці зупинки приладу Драгер №0361, результат якого 0,30 ‰.
Отже винуватість  ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №498049 від 30.10.2025 року (а.с. 2), роздруківкою приладу Драгер, тест № 690, результат тесту 0,30 ‰ (а.с. 5); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 30.10.2025 (а.с. 3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 9).
Доводи апеляційної скарги є аналогічними тим, що наведені у запереченні захисника – адвоката Сімчука І.А. та яким судом першої інстанції надано оцінку. 
Жодних мотивів та доказів незаконності, необґрунтованості оскаржуваної постанови, як і наявності порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції захисником ОСОБА_1 – адвокатом Сімчуком І.А. в апеляційній скарзі не наведено.
Отже, апеляційним судом не встановлено порушень порядку проходження огляду на стан сп`яніння  ОСОБА_1 відповідно до ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11 листопада 2015 року.
Наявні в матеріалах справи докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності апеляційний суд не вбачає, що в сукупності підтверджують вину  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених у судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сімчук Ігор Анатолійович, строк на оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2026 року. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Сімчука Ігоря Анатолійовича залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 22 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду:      В.П. Рибчинський