308/2879/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби, розглянувши матеріали, які надійшли від Закарпатської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22.07.2010 Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області, РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 , за ст. 485 Митного кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
З протоколу про порушення митних правил №0213/UA305000/2026 від 16.02.2026 року вбачається, що 02.10.2025 року до управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Закарпатської митниці від управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці надійшла доповідна записка від 02.10.2025 №15/15-03/20125 щодо опрацювання інформації уповноваженого митного органу Чехії, отриманої листом Держмитслужби від 08.09.2025 №15/15-03-01/7/5270.
Вказаним листом направлена відповідь уповноваженого митного органу Чеської Республіки №35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025 щодо результатів самостійної перевірки сертифікатів з перевезення товарів EUR.1 згідно з Доповненням І «Визначення поняття “походження товарів” і методів адміністративного співробітництва» Конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, щодо товарів, оформлених підприємствами-імпортерами.
У зазначеному листі уповноваженого митного органу Чехії зазначено, що в результаті проведеної перевірки, зокрема сертифікату з перевезення EUR.1 № и. НОМЕР_4 від 02.04.2024, встановлено, що на запит митниці Чехії компанія, яка зазначена в декларації постачальника, заявила, що вона не видавала декларацію постачальника та що вона є явно підробленою.
Проведеним аналізом наявних матеріалів та інформації, наявної в базах даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ, встановлено, що 05.04.2024 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» Закарпатської митниці декларантом — ФОП ОСОБА_2 , згідно відомостей, зазначених у графах 14 та 54 митної декларації, до митного контролю та оформлення шляхом електронного декларування була подана митна декларація від 05.04.2024 ІМ40 ДЕ №24UA305160011166U2 та товаросупровідні документи, у тому числі інвойс №1324 від 26.03.2024 та сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024 на товар: «Тягач сідельний, для перевезення напівпричепів, марки RENAULT, модель T, колісна формула НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_6 , тип двигуна — дизельний, робочий об`єм циліндрів двигуна 12777 см куб., потужність 390 кВт, календарний рік виготовлення — 2015».
Відправником даного товару є іноземне підприємство «Martin Skrivan» (Mirova 79/96, 10300 Praha 10 - Kolovraty, CR), а одержувачем згідно з графою 8 митної декларації є ФОП ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Вказана зовнішньоекономічна операція здійснювалась на підставі документа, що використовується у міжнародній практиці замість договору, контракту, №1324 від 26.03.2024 року, укладеного між іноземним підприємством-продавцем « ОСОБА_3 » та покупцем — ФОП ОСОБА_1 . Згідно з графою 9 митної декларації особою, відповідальною за фінансове врегулювання, є також ФОП ОСОБА_1 .
Вищезазначений товар оформлено із застосуванням преференційного режиму, а саме коду пільги 410, що передбачає звільнення від сплати ввізного мита на товари, які ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, на підставі абзацу першого частини першої статті 29 додатка І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII.
Для підтвердження преференційного походження товару суб`єктом ЗЕД ОСОБА_1 було надано сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024, виданий митним органом Чехії.
Згідно з графою 47 зазначеної митної декларації нараховано та сплачено ПДВ у сумі 173 628,85 грн. Як підставу для нарахування преференційної ставки мита у графі 36 митної декларації зазначено код преференції 410. У графі 44 митної декларації під кодом 0954 зазначено документ EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024.
Відповідно до позиції митного органу, оскільки сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024 року виготовлений на підставі підробленого документа — декларації походження, що підтверджується відповіддю митних органів Чехії №35185-2/2025-900000-22020/ZD від 04.09.2025, він є недійсним, а застосування преференційної ставки ввізного мита під час оформлення товару за митною декларацією від 05.04.2024 ІМ40 ДЕ №24UA305160011166U2 є неправомірним.
Згідно з листом управління контролю та адміністрування митних платежів Закарпатської митниці від 14.01.2026 №15/15-01/1345, без застосування коду пільги «410» по митній декларації від 05.04.2024 ІМ40 ДЕ №24UA305160011166U2 ФОП ОСОБА_1 мав би сплатити митні платежі в сумі 277 806,17 грн, у тому числі: ввізне мито — 86 814,43 грн та ПДВ — 190 991,74 грн.
На запрошення до Закарпатської митниці для надання пояснень гр. ОСОБА_1 не прибув, про причини неприбуття митницю не повідомив.
Таким чином, за твердженням митного органу, ФОП ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання митному органу недійсного сертифіката з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на загальну суму 104 177,32 грн, у тому числі: ввізне мито — 86 814,43 грн та ПДВ — 17 362,89 грн.
За даним фактом посадовою особою Закарпатської митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0213/UA305000/2026 за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Особа, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення.
Згідно з ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно з ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган або посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо країни походження товару, надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.
Отже, обов`язковою ознакою складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є наявність спеціальної мети — неправомірне звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, а також наявність вини особи у формі умислу.
Сам по собі факт подальшого встановлення іноземним митним органом обставин щодо підроблення декларації постачальника, на підставі якої було видано сертифікат EUR.1, не є безумовним доказом того, що саме ОСОБА_1 знав або повинен був знати про такі обставини, а також не доводить, що він умисно подав митному органу документ з метою ухилення від сплати митних платежів.
З матеріалів справи вбачається, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024 був виданий митним органом Чехії, тобто компетентним органом країни експорту. Доказів того, що ОСОБА_1 брав участь у виготовленні декларації постачальника, поданні її до митного органу Чехії, впливав на процедуру видачі сертифіката EUR.1 або був обізнаний про можливу недостовірність документів, матеріали справи не містять.
Відповідно до положень Угоди про асоціацію між Україною та ЄС, а саме Протоколу №1 щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва, підтвердженням преференційного походження товарів є, зокрема, сертифікат з перевезення товару EUR.1, який видається митними органами країни експорту на письмову заяву експортера або під відповідальність експортера його уповноваженим представником.
Саме експортер, який подає заяву про видачу сертифіката EUR.1, повинен бути готовим надати митним органам країни експорту всі належні документи на підтвердження статусу походження товару. Митні органи країни експорту, які видають сертифікати EUR.1, мають право перевіряти статус походження товарів та виконання інших умов Протоколу.
Таким чином, обов`язок щодо підтвердження походження товару при видачі сертифіката EUR.1 покладається насамперед на експортера та компетентний митний орган країни експорту. Митним органом не доведено, що ОСОБА_1 , як український імпортер, мав реальну можливість перевірити достовірність декларації постачальника, яка подавалася за межами України, або повинен був сумніватися у чинності офіційно виданого сертифіката EUR.1.
Суддя бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у ОСОБА_1 умислу на подання митному органу недійсного сертифіката EUR.1 саме з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, передбачає наявність умислу особи, тобто усвідомлення протиправного характеру своїх дій та бажання досягти результату у вигляді ухилення від сплати митних платежів або їх зменшення.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі №725/3788/16-а зазначено, що для притягнення особи до відповідальності за ст. 485 МК України необхідним є доведення того, що особа діяла умисно, цілеспрямовано та усвідомлено, з метою ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.
Отже, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України є не лише сам факт подання документа, який у подальшому визнано недійсним, а сукупність доказів, які підтверджують умисний характер дій особи, її обізнаність про недостовірність документа та спеціальну мету ухилення від сплати митних платежів.
У даній справі таких доказів митним органом не надано.
Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до загальних засад адміністративного провадження, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України», зазначав, що при оцінці доказів застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», який може випливати із сукупності достатньо переконливих, чітких та узгоджених між собою висновків.
Аналізуючи матеріали справи у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що доказів того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, знав про недійсність сертифіката EUR.1 № и.Ty 0639509 від 02.04.2024 та подав його митному органу саме з метою ухилення від сплати митних платежів, у матеріалах справи немає.
За таких обставин у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, а саме умисел та спеціальна мета ухилення від сплати митних платежів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 485, 486, 495, 527-529 Митного кодексу України, ст. 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області Бедьо В.І.