ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/255/26 Справа № 711/30/26 Категорія: ст. 124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Комплєктова Т. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 року, якою -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця, ІПН НОМЕР_1 , -
визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 28.12.2025 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Симиренківській, 150 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1, 1.5, 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, не був уважним та обережним, не переконавшись в безпечності свого маневру під час руху, перестроюючись з лівої до правої крайньої проїзної частини дороги не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, але по правій крайній смузі біля бордюра, в результаті чого автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 за інерцією викинуло за межі проїзної частини дороги і він здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 
Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 року, ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
1.Поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 04.02.2026 року.\
2.Скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 року, про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП. 
3.Закрити провадження по справі, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вважає, дану постанову незаконною, через порушення норм матеріального, процесуального права та не відповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Вказує, що суд першої інстанції вдався до вільного трактування норм ПДР України, зазначивши, що вул. Симиренківська має дві смуги в кожному напрямку, виходячи виключно з арифметичного розрахунку ширини дороги (12, 20 м). Такий підхід є хибним та прямо суперечить чинному законодавству. 
Відповідно до п. 1.10 ПДР України, смуга руху - це «елемент проїзної частини, призначений для руху нерейкових транспортних засобів, за умови дотримання безпечних інтервалів, що має ширину не менше ніж 2,735 м і визначена дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5. 16, 3.17.1, 5.17.2». 
Стаття 11.1 ПДР України чітко регламентує порядок визначення кількості смуг: «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2», а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів та безпечних інтервалів».
На ділянці, де відбулася подія, дорожня розмітка та відповідні знаки були відсутні. Таким чином, згідно з п. 11.1 ПДР, обов`язок визначення кількості смуг покладався виключно на нього та іншого водія безпосередньо під час руху. 
Суб`єктивне визначення рядності: ОСОБА_1 як водій, оцінивши дорожню обстановку, визначив дану ділянку як таку, що має одну широку смугу в його напрямку і зайняв на ній крайне ліве положення для виконання маневру. 
Суд не може постфактум «нарізати» смуги там, де їх не було позначено встановленим законом способом. 
Окремої уваги та правової оцінки потребує факт незаконного стягнення з мене судового збору при винесенні оскаржуваної постанови. Приймаючи рішення про стягнення 665,60 грн, суд першої інстанції допустив грубе порушення норм матеріального та процесуального права, проігнорувавши його особливий правовий статус. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції вважає. що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію постанови він отримав після закінчення строку на апеляційне окарження.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, 28.12.2025 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Симиренківській, 150 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1, 1.5, 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, не був уважним та обережним, не переконавшись в безпечності свого маневру під час руху, перестроюючись з лівої до правої крайньої проїзної частини дороги не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, але по правій крайній смузі біля бордюра, в результаті чого автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 за інерцією викинуло за межі проїзної частини дороги і він здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 553100 від 28.12.2025 року, де зазначено, що 28.12.2025 о 16 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 , по вул. Симиренківській, 150 в м. Черкаси, порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1, 1.5, 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, не був уважним та обережним, не переконавшись в безпечності свого маневру під час руху, перестроюючись з лівої до правої крайньої проїзної частини дороги не дотримався бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, але по правій крайній смузі біля бордюра, в результаті чого автомобіль «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 за інерцією викинуло за межі проїзної частини дороги і він здійснив наїзд на електроопору, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.(а.с.1);
- даними схеми місця ДТП, яка сталась 28.12.2025 року о 16:01 год. в. м. Черкаси, по вул.. Симиренківська 23 та з якої вбачаються обставини ДТП.(а.с.2);
- даними письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 від 28.12.2026 року, де зазначено, що 28.12.2025 року о 16:00 год., він рухався на автомобілі «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Симиренківській в крайній правій смузі руху. Попереду нього їхав автомобіль, «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 в лівій смузі. Через деякий час водій цього автомобіля включив лівий покажчик повороту, почав пригальмовувати, а потім різко повернув вправо, внаслідок чого відбулось зіткнення. Від удару він з`їхав в праву сторону вулиці і вдарився передньою частиною в електростовп. Зіткнення відбулося правою стороною автомобіля «Volkswagen Transporter» та лівою стороною його автомобіля.(а.с.3);
- даними відео фіксації обставин ДТП від 28.12.2025 року.(а.с.6).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Як вбачається із змісту диспозиції ст.. 124 КУпАП, об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого даною нормою, характеризується наступними елементами: діянням тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке може бути виражене як у дії так і в бездіяльності; наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; а також причинним зв`язком між наведеними діянням та наслідками.
Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
Пунктом 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
Відповідно до п. 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
Відповідно до вимог п.1.4 ПДР України - кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ПДР України.
Згідно п. 9.2 «б» ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що що зіткнення транспортних засобів відбулось по вул. Симиренківській, 150 в м. Черкаси. Автомобіль «Volkswagen Transporter», н.з. НОМЕР_2 рухався по вул. Симиренківській, водій якого не був уважним та обережним, не переконався в безпечності свого маневру під час руху, перестроюючись з лівої до правої крайньої проїзної частини дороги не дотримався бокового інтервалу, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Caddy», д.н.з. НОМЕР_3 , який в цей час рухався в попутному напрямку у правому крайньому положенні проїзної частини дороги, в результаті зіткнення за інерцією його викинуло за межі проїзної частини дороги, де він здійснив наїзд на електроопору. 
В пункті 11.1 ПДР України зазначено, що кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Тобто можливо зробити висновок, що вул. Симиренківська, хоч і не має на даній ділянці дороги дорожньої розмітки, але вона є дорогою із двостороннім рухом і умовно має по дві смуги для руху в кожному напрямку. Отже, водій ОСОБА_1 повинен був перед перестроюванням визначити самостійно кількість смуг для збереження безпечного інтервалу між автомобілями.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасого затримання транспортного засобу, протоколом вилучення речей і документів, а також інтими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що причинний зв`язок в автотранспортних пригодах відрізняється тим, що він встановлюється не між діями водія та наслідками, що настали, а між порушеннями ПДР й відповідними наслідками. При цьому виключається відповідальність особи, яка порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка була учасником дорожнього руху або відсутність технічної можливості у водія уникнути зіткнення.
В діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п.п. 13.1, 1.5, 9.2 «б» Правил дорожнього руху України, що і призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів, оскільки під час перестроювання ОСОБА_1 повинен був дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, завдавати матеріальних збитків, а також він повинен був подати сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, чого він не зробив. 
Викладені обставини повністю підтверджуються поясненнями водіїв, свідка, схемою ДТП від 28.12.2025 року, наявними механічними пошкодженнями на автомобілях.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують вчинення ним ДТП, та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, оскільки вони не підтверджуються достовірними та допустимими доказами, суперечать зібраним у справі доказам в їх сукупності, які відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення у справі, а невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення суд розцінює як намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, всебічно та повно дослідивши та проаналізувавши докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Будь-яких даних, які б спростовували обставини, що підтверджуються вказаними вище доказами, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суду не надано.

Доводи ОСОБА_1 , щодо незаконного стягнення з нього судового збору при винесенні оскаржуваної постанови, оскільки він є особою, яка має статус «учасник бойових дій», є необґрунтованими.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку ОСОБА_1 є правопорушником, який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, а не особою, чиї права було порушено.

Суд апеляційної інстанції всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Тому, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 року.
Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.02.2026 року, якою ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя І.А. Поєдинок