Справа № 158/334/26
Провадження № 2/0158/409/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 лютого 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Корецької В.В.
за участю секретаря - Процик Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2020 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» (далі - первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір № 831123059 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у сумі 8000 грн., в подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 17500 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» відступило на користь ТзОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов ТзОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
11.07.2025 року між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 108287,90 грн., з яких 17494,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 90793,77 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість.
Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив норми законодавства та умови кредитного договору.
На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 108287,90 грн., а також суму понесених судових витрат.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.01.2026 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
12.02.2026 року від відповідача ОСОБА_1 до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній зазначив, що на даний час не працює, перебуває в складному матеріальному становищі, не має офіційного доходу, просить розглянути справу без його участі та у разі задоволення позову розстрочити виконання рішення суду.
У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Ейс» не з`явився, згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 09.10.2020 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 831123059 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу грошові кошти у сумі 8000 грн.
Відповідно до умов Кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 8000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Кредит надається строком на 30 днів від дати отримання коштів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою, що становить 1,7 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
В подальшому, додатковими угодами, укладеними між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , збільшено суму кредиту до 17500 грн. та неодноразово продовжено строк, на який був надано кредит.
Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконав у строки, передбачені договором, кредит та проценти за його користування не сплатив у повному обсязі, порушивши вимоги кредитного договору та ст. ст. 525, 526, 530, 1054 ЦК України.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» відступило на користь ТзОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
05.08.2020 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов ТзОВ «Таліон Плюс» відступило на користь ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року, укладеним між ТОВ «Манівео щвидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 
11.07.2025 року між ТзОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 108287,90 грн., з яких 17494,13 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 90793,77 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «ФК «Ейс» є кредитором у зобов`язанні по виконанню договору № 831123059 від 09.10.2020 року і саме йому належить право вимоги до відповідача.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі, додаткових угодах та розрахунок заборгованості саме первинного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та приходить до висновку, що з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року в розмірі 98176,30 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту – 17494,13 грн, за процентами 80682,17 грн.
Нарахування та стягнення із відповідача процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду.
Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Так, ч. 1 ст. 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Порядок та спосіб виконання судового рішення, яке набрало законної сили та підлягає примусовому виконанню, визначаються на стадії виконання рішення суду.
Відповідач просить розстрочити виконання рішення суду, тобто фактично просить вирішити питання про майбутні правовідносини, пов`язані з виконанням судового рішення у цивільній справі. З огляду на зазначене, клопотання відповідача щодо розстрочення виконання рішення суду є передчасним, та не може бути предметом розгляду на час ухвалення рішення по даній цивільній справі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2413,79 грн. (2662,40 грн. х 98176,30 грн. / 108287,90 грн.).
Окрім того, позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 7000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, додатковою угодою № 25770917850 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року, актом прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року, копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копією довіреності від 11.08.2025 року.
Згідно пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи критерій розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи звернення до суду з позовною заявою, сформованою через підсистему «Електронний суд», віднесення справи до категорії малозначних, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), розгляд справи без участі сторін, часткове задоволення позову, виходячи з принципів пропорційності, співмірності, розумності, суд дійшов висновку, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6346,36 грн (98176,30 грн х 7000 грн : 108287,90 грн).
Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 288, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056 ЦК України суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість кредитним договором № 831123059 від 09.10.2020 року у розмірі 98176 (дев`яносто вісім тисяч сто сімдесят шість) грн. 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» судовий збір в розмірі 2413 (дві тисячі чотириста тринадцять) грн. 79 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6346 (шість тисяч триста сорок шість) грн. 36 коп.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ: 42986956.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька