Постанова
Іменем України 

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 639/11/20
провадження № 61-6454св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів:Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 ,
відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Зеленцов Олексій Петрович, на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року у складі судді Гаврилюк С. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року у складі колегії суддів:  Маміної О. В., Пилипчук Н. П., Тичкової О. Ю., 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.
Вобґрунтування позову посилалась на те, що згідно з свідоцтвом про право на спадщину № 2-1082 від 18 червня 2008 року, виданим П`ятою Харківською нотаріальною конторою, вона є власником 81/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .
На підставі договору дарування № 766, посвідченого 30 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І. Ю., власником іншої частини будинку, а саме 19/100 частин, є ОСОБА_3 .
Отримавши у дарунок 19/100 частин зазначеного домоволодіння, незважаючи на розмір своєї частки в цьому нерухомому майні, відповідач відразу зайняв нежитлове приміщення під літ. «О», площею 120 кв. м, перегородив навпіл земельну ділянку, чим почав перешкоджати позивачці користуватися нежитловим приміщенням під літ. «О» та належною часткою земельної ділянки.
Крім цього, ОСОБА_3 розпочав будівельні роботи на земельній ділянці, яку самостійно виділив на свою користь.
У зв`язку з порушенням її прав, як співвласника домоволодіння, вона змушена звертатися до суду з цим позовом.
Посилаючись на викладені обставини,  ОСОБА_2 просила суд:
поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 126,4 кв. м, та господарські споруди, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визнавши за ними право власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають частці кожної із сторін у праві спільної часткової власності:
співвласнику ОСОБА_2 виділити: в житловому будинку літ. «А» житлову кімнату «1-7» площею 12,9 кв. м, житлову кімнату «1-8» площею 18,6 кв. м, в житловій прибудові під літ. «А-2» житлову кімнату «1-2» площею 18,4 кв. м, коридор «1-3» площею 3,6 кв. м, ванну «1-4» площею 4,0 кв. м, убиральню «1-5» площею 1,3 кв. м, кухню «1-6» площею 11,6 кв. м, сіни під літ. «а2» сіни «1-1» площею 6,9 кв. м, веранду під літ. «а3» веранду під літ. «І» площею 3,9 кв. м, ганок під літ. «а4»; літню кухню під літ. «К», сарай під літ. «И», гараж під літ. «З», оглядову яма під літ. «з», літня кухня, гараж, сарай під літ. «О», сарай під літ. «І», літню кухню під літ. «ІІ», гараж (вн. розмір 5,7х2,67), ворота № 1, хвіртка № 2, водопровід № 4, огорожа № 6, частина огорожі № 7, вимощення. Всього площею 81,2 кв. м, у тому числі жила площа 49,9 кв. м, вартістю 855 844 грн. Реальна частка складає 81/100, що ідеально належить; 
співвласнику ОСОБА_3 виділити: в житловому будинку під літ. «А» житлову кімнату «2-2» площею 10,3 кв. м, житлову кімнату «2-3» площею 13,1 кв. м, в прибудові під літ. «А1» кухню «2-1» площею 7,9 кв. м, веранду під літ. «а» веранду під літ. «ІІІ» площею 6,4 кв. м, кладову під «ІV» площею 0,7 кв. м, веранду під літ. «а1» площею 6,4 кв. м, веранда під літ. «ІІ» площею 6,8 кв. м, сарай під літ. «Л», убиральня під літ. «Н», літню кухню, гараж, сарай під літ. «О», гараж (вн. розмір 5,7х3,21), літній душ під літ. «Р», частину огорожі № 7, ворота № 10, вартістю 10 979 грн. Всього площею 45,2 кв. м, в тому числі жила площа - 23,4 кв. м, вартістю 200 754 грн. Реальна частка складає 19/100, що ідеально належить. 
Для поділу приміщення «ІІІ» господарської будівлі літ. «О» виконати наступні роботи: 
співвласнику ОСОБА_2 - змурувати цегляну перегородку товщиною 0,12 м в приміщенні «ІІІ» на відстані 3,21 від задньої стіни будівлі; 
співвласнику ОСОБА_3 - розібрати частину стіни, облаштувати металеву перемичку, встановити вхідний дверний блок (900х2100).
Залишити в загальному користуванні співвласників земельну ділянку загальною площею 7,0 кв. м з межами: від правого верхнього кута господарської будівлі літ. «О» вверх по лінії продовження 1,0 м; поворот направо 1,5 м; поворот наліво 4,5 м, лінія проходить вздовж літ. «О» на відстані 1,5 м; поворот направо 1,5 м до зовнішньої стіни літ. «О»; поворот направо 3,5 м до зовнішньої стіни будівлі літ. «О» до початку відліку. 
Співвласнику ОСОБА_2 виділити земельну ділянку, яка складається з двох частин загальною площею S1 = 599,0+141,0=740,0 кв. м. Зберегти існуючий вхід з вул. Ломоносова через огорожі № 1 та № 2 по фасаду. 
Співвласнику ОСОБА_3 виділити земельну ділянку, яка складається з двох частин, загальною площею S2=186,0+27,0=213,0 кв. м. Зберегти існуючий вхід з вул. Ломоносова через огорожу № 10 по фасаду. 
Межі розподілу проходитимуть таким чином: 
1 частина - від вуличної огорожі по фасаду з відступом 25,85 м від правої межі, пряма ділянка 3,8 м до зовнішньої стіни житлового будинку літ. «А»; прямо по внутрішнім перегородкам між приміщеннями 2-3 та 1-8 і далі між 2-2,2-1 та 1-7, загальна довжина 9,3 м; далі прямо по стіні прибудови літ. «а», прибудови літ. «а1» та сараю літ. «Л» загальна довжина ділянки 5,03 м; прямо по лінії продовження 1,0 м; поворот наліво 2,85 м; далі під кутом наліво 10,4 м до ділянки загального користування; поворот направо 1,5 м по межі з ділянкою загального користування; прямо по лінії продовження 5,04 м до перетину із задньою межею, в м`ясці перетину відстань до лівої межі 6,05 м; 
2 частина - від вуличної огорожі по фасаду з відступом 13,5 м від лівої межі, пряма ділянка 10,24 м, лінія проходить на відстані 3,25 м від господарської будівлі літ. «О» на початку відліку; поворот наліво 3,3 м до зовнішньої стіни літ. «О»; прямо від зовнішньої стяни по лінії продовження по змурованій цегляній перегородці в приміщенні «ІІІ» - 6,12 м; поворот направо по внутрішній перегородці між приміщеннями «ІІ» і «ІІІ» господарської будівлі літ. «О» - 3,5 м; прямо по лінії продовження 0,3 м до задньої межі; в місці перетину відстань до лівої межі 4,9 м.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2021 року до участі у справі залучено ОСОБА_1 в якості правонаступника померлої ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року позов задоволено частково. 
Поділено в натурі житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за першим варіантом поділу садиби за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28 травня 2021 року, виділивши в натурі:
співвласнику ОСОБА_1 на належні їй 81/100 часток домоволодіння виділити: житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв. м з житловим приміщенням 1-7 площею 12,9 кв. м, житловим приміщенням 1-8 площею 18,6 кв. м; житлову будівлю літ. «А2-1» загальною площею 93,93 кв. м з житловим приміщенням 1-2 площею 18,4 кв. м, коридором 1-3 площею 3,6 кв. м, ванною 1-4 площею 4,0 кв. м, вбиральнею 1-5 площею 1,3 кв. м, кухнею 1-6 площею 11,6 кв. м; коридор 1-1 літ. «а2» площею 6,9 кв. м; веранду І літ. «а3» площею 3,9 кв. м; надвірні споруди: льох літ. «Д», гараж літ. «З», зливну яма літ. «з», сарай літ. «И», літню кухню літ. «К», ворота № 1, хвіртку № 2, дв. водопровід № 4, частину огорожі № 6; замощення І, загальною вартістю 56 183 грн, що на 100 грн більше чим покладено, з площею 81,2 кв. м, що на 3,55 кв. м менше чим покладено, що відповідає ідеальній частці - 81/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а4», огорожу № 3, огорожу № 7;
співвласнику ОСОБА_3 на належні йому 19/100 часток домоволодіння виділити: житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв. м з житловим приміщенням 2-2 площею 10,3 кв. м, житловим приміщенням 2-3 площею 13,1 кв. м; надвірні споруди: вбиральню літ. «Н», частину огорожі № 6, загальною вартістю 13 355,00 грн, що на 100 грн менше чим покладено, з площею 23,4 кв. м, що на 3,55 кв. м більше чим покладено, що відповідає ідеальній частці - 19/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: літня кухня-сарай-гараж літ. «О», навіс літ. «П», душ літ. «Р», огорожу № 9, ворота з хвірткою № 10, ворота № 11, огорожу № 12.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за першим варіантом поділу садиби за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28 травня 2021 року, виділивши у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 460 кв. м, що на 180 кв. м більше чим покладено, а у користування ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 460 кв. м, що на 180 кв. м менше чим покладено.
Межі земельних ділянок, що виділені у користування співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (позначені на схемі лінією червоного кольору), проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 15,3 м до межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для поділу в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 садиби, розташованої по АДРЕСА_1 , за першим варіантом поділу садиби та першим варіантом порядку користування земельною ділянкою, які запропоновані у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №18406/13195-13223 від 28 травня 2021 року, оскільки перший варіант поділу садиби відповідає ідеальним часткам співвласників будинку, не передбачає проведення співвласниками робіт по переплануванню приміщень, а перший варіант порядку користування земельною ділянкою є більш оптимальним і доцільним, відповідає першому варіанту поділу садиби, запропонованому судовим експертом, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам безпечно обслуговувати, використовувати домоволодіння та споруди.
Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині вирішення вимог позову про визначення порядку користування земельною ділянкою,  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Зеленцова О. П. звернулась до суду з апеляційною скаргою.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Харківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Зеленцова О. П. залишено без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, зазначивши, що вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а передбачених законом підстав для скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині при апеляційному розгляді не встановлено.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
29 квітня 2024 року  ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Зеленцова О. П. через засоби поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою і передати справу в цій частині на новий розгляд.
Касаційна скарга мотивована тим, що вказані судові рішення в оскаржуваній частині ухвалені судами попередніх інстанцій з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного дослідження усіх доказів та обставин, що мають значення для справи, без урахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

13 червня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2026 року справу призначено до судового розгляду. 

Фактичні обставини справи 
Встановлено, що згідно з Договором про право забудування ділянки землі від 04 травня 1928 року, укладеним між Харківським комунальним господарством (комгосп) і ОСОБА_4 (забудовник), останньому було надано для безоплатного користування під забудування ділянку землі, що знаходиться у АДРЕСА_3 під АДРЕСА_4 (на даний час -  АДРЕСА_1 ). 
На підставі Договору про продаж прав забудування від 13 квітня 1929 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останній придбав права забудовника щодо земельної ділянки, що знаходиться у АДРЕСА_3 під АДРЕСА_4 (на даний час -  АДРЕСА_1 ). 
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 15 липня 1946 року, виданого державним нотаріусом Другої Харківської міської нотаріальної контори Скачковим В. І. та зареєстрованого за № 14972, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є спадкоємцями у рівних долях на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина складається з права забудови з будівлями на земельну ділянку, що міститься в АДРЕСА_1 (по 1/3 кожен).
На цій земельній ділянці побудовано житловий будинок та надвірні будівлі.

У подальшому вказане нерухоме майно неодноразово відчужувалось, успадковувалось, укладались договори про порядок користування спільним будинком з перерозподілом ідеальних часток з прийняттям відповідних рішень Жовтневою районною радою народних депутатів у м.Харкові.
Встановлено, що на даний час на підставі Договору дарування № 766, посвідченого 30 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І. Ю., право приватної власності на 19/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 . 
Згідно з пунктом 2 зазначеного договору дарування на неприватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 73,3 кв. м, загальною площею 126,4 кв. м, та надвірні будівлі при ньому. Право власності на земельну ділянку за вказаною адресою не обліковується, що підтверджується довідкою, виданою Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 31 січня 2018 року за № Ш-52/0-0.23.08-52/146-18. 
На час подання позовної заяви право приватної власності на інші 81/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 18 червня 2008 року державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори Кожушною Л.М., № 2-1082. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 від 18 лютого 2021 року.
Згідно із заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Левковець О. Л. та зареєстрованим в реєстрі за № 654, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 . 
З 28 вересня 2021 року право приватної власності на 81/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 вересня 2021 року № 10415.
Таким чином, на час розгляду справи судом частки співвласників у праві власності на спірний житловий будинок були наступними:
ОСОБА_3 - 19/100 частин житлового будинку;
ОСОБА_2 ( ОСОБА_1 ) - 81/100 частин житлового будинку.
Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.
Згідно з експертним висновком № 18406/13195-13223, за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по матеріалах цивільної справи № 639/11/20, складеним 28 травня 2021 року, експертом запропоновано два варіанти поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з урахуванням фактичного порядку користування.
Надано три варіанти порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з відступом від ідеальних часток співвласників.
За І варіантом поділу садиби: співвласнику ОСОБА_3 (19/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» вартістю 28 244 грн загальною площею 514,46 кв. м з житловими приміщеннями 2-2 - 10,3 кв. м та 2-3 - 13,1 кв. м; надвірні споруди: вбиральня літ. «Н» вартістю 475 грн, частина огорожі № 6 вартістю 842,00 грн (усього по надвірним 13 355,00 грн, що дорівнює 19/100 частки); по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: літня кухня-сарай-гараж літ. «О» вартістю 576 406 грн, навіс літ. «П» вартістю 33 910,00 грн, душ літ. «Р» вартістю 1 294,00 грн, огорожа № 9 вартістю 8 700,00 грн, ворота з хвірткою № 10 вартістю 3 235,00 грн, ворота № 11 вартістю 2 740,00 грн, огорожа № 12 вартістю 810,00 грн; усього вартістю 639 975,00 грн. Співвласнику ОСОБА_2 (81/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» загальною вартістю 28 244,00 грн загальною площею 514,46 кв. м з житловими приміщеннями 1-7 - 12,9 кв. м, 1-8 - 18,6 кв. м; житлову будівлю літ. «А2-1» вартістю 3 654,00 грн загальною площею 93,93 кв. м з житловим приміщенням 1-2 - 18,4 кв. м, коридором 1-3 - 3,6 кв. м, ванною 1-4 - 4,0 кв. м, вбиральнею 1-5 - 1,3 кв. м, кухнею 1-6 - 11,6 кв. м; коридор 1-1 літ. «а2» - 6,9 кв. м вартістю 3 669,00 грн, веранду І літ. «а3» - 3,9 кв. м вартістю 1 867,00 грн; по надвірним спорудам: льох літ. «Д» вартістю 2 177,00 грн, гараж літ. «З» вартістю 13 649,00 грн, зливна яма літ. «з» вартістю 711,00 грн, сарай літ. «И» вартістю 2 640,00 грн, літня кухня літ. «К» вартістю 6 464,00 грн, ворота № 1 вартістю 1 904,00 грн, хвіртка № 2 вартістю 678,00 грн, дв. водопровід № 4 вартістю 458,00 грн, частина огорожі № 6 вартістю 452,00 грн, замощення І вартістю 1 654,00 грн (усього по надвірним 56 183,00 грн, що дорівнює 81/100 частки); по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: ганок літ. «а4» вартістю 475,00 грн, огорожа № 3 вартістю 2 102,00 грн, огорожа № 7 вартістю 476,00 грн; усього вартістю 59 236,00 грн.
За І варіантом І співвласнику ( ОСОБА_3 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 13 355,00 грн, що на 100 грн (13 455,00 - 13 355,00) менше чим покладено, з площею 23,4 кв. м, що на 3,55 кв. м (23,4-19,85) більше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_10 ) - пропонується виділити будівель і споруд на суму 56 183,00 грн, що на 100 грн (56 183,00 - 56 083,00) більше чим покладено, з площею 81,2 кв. м, що на 3,55 кв. м (84,75-81,2) менше чим покладено.
Ідеальні частки співвласників за І варіантом: І співвласник ( ОСОБА_3 ) - 19/100 частки, що відповідає ідеальній частці; ІІ співвласник ( ОСОБА_10 ) - 81/100 частки, що відповідає ідеальній частці.
За ІІ варіантом поділу садиби співвласнику ОСОБА_3 (19/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» вартістю 28 244,00 грн загальною площею 514,46 кв. м з житловими приміщеннями 2-2 - 10,3 кв. м та 2-3 - 13,1 кв. м; надвірні споруди: вбиральня літ. «Н» вартістю 475,00 грн, частина огорожі № 6 вартістю 1 294,00 грн; по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: літня кухня-сарай-гараж літ. «О» вартістю 576 406,00 грн, навіс літ. «П» вартістю 33 910,00 грн, душ літ. «Р» вартістю 1 294,00 грн, огорожа № 9 вартістю 8 700,00 грн, ворота з хвірткою № 10 вартістю 3 235,00 грн, ворота № 11 вартістю 2 740,00 грн, огорожа № 12 вартістю 810,00 грн; усього вартістю 640 902,00 грн. Співвласнику ОСОБА_2 (81/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» загальною вартістю 28 244,00 грн загальною площею 514,46 кв. м з житловими приміщеннями 1-7 - 12,9 кв. м, 1-8 - 18,6 кв. м; житлову будівлю літ. «А2-1» вартістю 3 654,00 грн загальною площею 93,93 кв. м з житловим приміщенням 1-2 - 18,4 кв. м, коридором 1-3 - 3,6 кв. м, ванною 1-4 - 4,0 кв. м, вбиральнею 1-5 - 1,3 кв. м, кухнею 1-6 - 11,6 кв. м; коридор 1-1 літ. «а2» - 6,9 кв. м вартістю 3 669,00 грн, веранду І літ. «а3» - 3,9 кв. м вартістю 1 867,00 грн; по надвірним спорудам: льох літ. «Д» вартістю 2 177,00 грн, гараж літ. «З» вартістю 13 649,00 грн, зливна яма літ. «з» вартістю 711,00 грн, сарай літ. «И» вартістю 2 640,00 грн, літня кухня літ. «К» вартістю 6 464,00 грн, ворота № 1 вартістю 1 904,00 грн, хвіртка № 2 вартістю 678,00 грн, дв. водопровід № 4 вартістю 458,00 грн, частина огорожі № 6 вартістю 452,00 грн; замощення І вартістю 1 654,00 грн; по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: ганок літ. «а4» вартістю 475,00 грн, огорожа № 3 вартістю 2 102,00 грн, огорожа № 7 вартістю 476,00 грн; усього вартістю 58 784,00 грн.
За ІІ варіантом І співвласнику ( ОСОБА_3 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 13 807,00 грн, що на 352,00 грн (13 807,00 - 13 455,00) більше чим покладено, з площею 23,4 кв. м, що на 3,55 кв. м (23,4 - 19,85) більше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_10 ) - пропонується виділити будівель і споруд на суму 56 183,00 грн, що на 352,00 грн (56 083,00 - 55 731,00) менше чим покладено, з площею 81,2 кв. м, що на 3,55 кв. м (84,75 - 81,2) менше чим покладено.
Ідеальні частки співвласників за ІІ варіантом: І співвласник ( ОСОБА_3 ) - 20/100 частки, замість 19/100; ІІ співвласник ( ОСОБА_10 ) - 80/100 частки, замість 81/100.
За І варіантом порядку користування земельною ділянкою до І варіанту поділу будівель та споруд (з відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_3 ) земельну ділянку площею 460 кв. м, що на 180 кв. м (640-460) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_10 ) земельну ділянку площею 460 кв. м, що на 180 кв. м (460-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 15,3 м до межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2 .
За ІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою до ІІ варіанту поділу будівель та споруд (з відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_3 ) земельну ділянку площею 518 кв. м, що на 122 кв. м (640-518) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_10 ) земельну ділянку площею 442 кв. м, що на 122 кв. м (442-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 6,9 м; відрізок ДЖ по прямій розміром 7,6 м; відрізок ЖЗ по прямій розміром 0,9 м; відрізок ЗК по прямій розміром 3,0 м до межі із земельною ділянкою АДРЕСА_5 ; т. К на відстані 5,2 м (0,2 м, 2,3 м, 2,7 м) від межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2 .
За ІІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою (з найменшим відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_3 ) земельну ділянку площею 552 кв. м, що на 88 кв. м (640-552) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_10 ) земельну ділянку площею 408 кв. м, що на 88 кв. м (408-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25, 8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 7,0 м; відрізок ДЖ по прямій розміром 9,3 м; відрізок ЖЗ по прямій розміром 5,2 м; відрізок ЗК по прямій розміром 0,9 м; відрізок КЛ по прямій розміром 3,0 м до межі із земельною ділянкою АДРЕСА_5 ; т. Л на відстані 5,2 м. (0,2 м, 2,3 м, 2,7 м) від межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2 .
При цьому експерт прийняв до уваги матеріали інвентаризаційної справи №25702 про частки у праві власності на садибу по АДРЕСА_1 та виходив із наступного розміру часток співвласників спірної садиби у праві користування земельною ділянкою: ОСОБА_3 - 2/3, ОСОБА_10 - 1/3.
Договори або угоди про порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками    ОСОБА_2  (    ОСОБА_11 ) та ОСОБА_3 , а також між попередніми співвласниками садиби не укладались.
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про поділ житлового будинку в натурі не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, а тому, в силу положень частини другої статті 17 ЦПК України, в цій частині не є предметом касаційного перегляду.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Згідно зі статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Згідно зі статтею 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Результат системного аналізу вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначаючи порядок користування земельною ділянкою між сторонами у справі, суди, прийнявши до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28 травня 2021 року, дійшли висновку про наявність підстав для визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між співвласниками  ОСОБА_1 та   ОСОБА_3 за першим варіантом, якийзапропонованийсудовим експертом, оскільки такий варіант визначення порядку користування земельною ділянкою є більш оптимальним і доцільним, відповідає першому варіанту поділу садиби, запропонованого судовим експертом, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам безпечно обслуговувати, використовувати домоволодіння та споруди.  

При цьому зазначили, що у вказаному висновку експерт виходив з розміру часток попередніх власників (до перерозподілу) житлового будинку, а саме з того, що часткау праві спільної часткової власності нажитловий будинок    ОСОБА_12 становить 1/3 частин, а частка у праві спільної часткової власності на житловий будинок  ОСОБА_13 становить 2/3 частини.

Колегія суддів Верховного Суду не може погодитись із вказаними висновками апеляційного суду з наступних підстав. 

Згідно зі статтею 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

Відповідно до статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 120 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

За відсутності окремої цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, слід враховувати те, що зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості, спорудженого на земельній ділянці, з такою ділянкою (принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди). За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебувало у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачався роздільний механізм правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникали при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, споруджену на земельній ділянці, та правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на вказану нерухомість. Враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди, слід зробити висновок, що земельна ділянка слідує за нерухомим майном, яке придбаває особа, якщо інший спосіб переходу прав на земельну ділянку не визначено умовами договору чи приписами законодавства.

До таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47цс20). 

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі № 489/2029/17 (провадження № 61-7504св19) зроблено висновок про те, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Вищевказане узгоджується також із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 лютого 2020 року в справі № 497/1137/17 (провадження № 61-11517св19), від 03 листопада 2020 року в справі №653/1760/16 (провадження № 61-1736св20), від 13 липня 2022 року у справі № 569/14731/17 (провадження № 61-11998св21), від 26 листопада 2025 року у справі № 554/983/20(провадження № 61-2213св25)).

У справі, яка переглядається, встановлено, що станом на час її розгляду судамичастки співвласників у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами є наступними:
ОСОБА_1 , яка є правонаступником  ОСОБА_2 , є власником 81/100 частин спірного житлового будинку на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28 вересня 2021 року № 10415;
ОСОБА_3 є власником 19/100 частин спірного житлового будинку на підставі Договору дарування № 766, посвідченого 30 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глущенко І. Ю.
Вказане підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
При цьому слід враховувати, що пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Земельна ділянка по АДРЕСА_1  не є приватизованою.

Договору або угоди про порядок користування вказаною земельною ділянкою між сторонами у справі, а також між попередніми співвласниками садиби не було.

Таким чином, порядок користування спірною земельною ділянкою слід визначити відповідно до розміруідеальнихчастокспіввласників у домоволодінні (81/100 - за  ОСОБА_1 та 19/100 - за   ОСОБА_3 ), за варіантом, який є оптимальним та доцільним, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам обслуговувати житловий будинок та споруди.

Суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та помилково прийняв до уваги варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи №18406/13195-13223 від 28 травня 2021 року, у якому експерт виходив з розміру часток співвласників спірної садиби у праві користування земельною ділянкою: ОСОБА_3 - 2/3, ОСОБА_10 (правонаступником якої є    ОСОБА_14 ) - 1/3, оскільки розмір таких часток спростовується матеріалами справи.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції зробив передчасний висновок про визначення порядку користування земельною ділянкою, а його постанова не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Верховний Суд взяв до уваги тривалий час розгляду цієї справи, однак з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), дійшов висновку про передання справи в частині вирішення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін, з огляду на мотиви скасування судового рішення, на підставі чого вирішити спір.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник - адвокат Зеленцов Олексій Петрович, задовольнити. 

Постанову Харківського апеляційного суду від 12 березня 2024 року скасувати, а справу в частині вирішення позовних вимог про визначення порядку користування земельною ділянкою направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: А. Ю. Зайцев 

Є. В. Коротенко 

В. М. Коротун

М. Ю. Тітов