РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
20 лютого 2026 р.  Справа № 120/8577/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Бошкової Ю.М. , розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач, НОМЕР_2 ), в якій позивач (з урахуванням зміни предмету позову) просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати частини одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є дружиною померлого під час захисту Батьківщини військовослужбовця ОСОБА_2 . 19.03.2025 звернулась до ВЧ НОМЕР_1 НГУ із заявою про отримання частки одноразової грошової допомоги за померлого чоловіка військовослужбовця відповідно до абз. 3 п.4 Порядку «Про призначення і виплату одноразової грошової допомоги», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року, однак листом від 02.04.2025 ВЧ НОМЕР_1 , відмовила їй у такій виплаті, оскільки призваний 28.06.2023 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_2 , був виключений зі списків особового складу військової частини у зв`язку зі смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період проходження ним військової служби у позаслужбовий час. Призначення та виплата ОГД не здійснюється, зокрема в разі вчинення ним дій у стані алкогольного сп`яніння. 
Ухвалою суду від 26.06.2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із її невідповідністю вимогам статті 160 КАС України.
30.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.
Ухвалою суду від 09.07.2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 07.01.2026 року дану справу прийнято до провадження (в межах суду).
Як ухвала про відкриття провадження від 09.07.2025, так і ухвала про прийнято до провадження (в межах суду) від 07.01.2026 направлені відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 11.07.2025 та від 07.01.2026 відповідно.
Однак, відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відтак суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними матеріалами справи. 
Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 13.10.2002 укладено шлюб між ОСОБА_2 та позивачкою.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 17.01.2025, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 41 від 14.01.2025 та довідки про причини смерті причиною смерті ОСОБА_2 зазначено хронічна ішемічна хвороба серця, хвороба, що призвела до смерті: гостра серцева – судинна недостатність, гіпертонічна хвороба з переважним ураженням серця.
Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 по строковій частині від 21.01.2025 року за №22 смерть ОСОБА_2 настала в період проходження військової служби і пов`язана з виконанням службових обов`язків.
19.03.2025 року позивачка звернулась до командира ВЧ НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою, у якій клопотала про виплату, а в подальшому нарахувати та виплатити частину одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби.
Листом від 02.04.2025 року ВЧ НОМЕР_1 розглянуто відповідну заяву та повідомлено, що згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України № 285 від 03.04.2017 року «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово – лікарської) комісії МВС». Рішення (постанови) в такому формулюванні не приймаються, якщо захворювання, у тому числі, що призвело до смерті військовослужбовця, є наслідком вживання або отруєння алкоголем. Відповідно до п. 29 ПКМУ від 25.12.2013 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком, зокрема, вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Вважаючи, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо невиплати одноразової грошової допомоги позивач звернулась до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Статтею 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.
Частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до пункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначене ст.16-1 Закону №2011-ХІІ.
Згідно з ч.3 ст.16-2 Закону №2011-ХІІ розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - постанова №168).
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають: порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пунктах 1-1 і 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.
Відповідно до Закону №2011-XII, пункту 2-1 постанови КМУ №168, наказом МВС України від 09.08.2022 №484 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в Національній гвардії України (далі Порядок та умови №484).
Згідно з п.1 Порядку та умов №484, цей Порядок та умови визначають виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Відповідно до п.2 Порядку та умов №484 особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (далі - отримувачі), звертаються до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України (далі - уповноважений орган) за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого уповноваженого органу Національної гвардії України, визначеного командувачем Національної гвардії України, на який буде покладено функції щодо призначення та виплати ОГД, та подають такі документи:
- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану, які мають право на отримання допомоги, а в разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;
- витяг із наказу про виключення загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану зі списків особового складу уповноваженого органу;
- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця.
До заяви додаються завірені копії:
- документів, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);
- свідоцтва про смерть військовослужбовця;
- постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця;
- свідоцтва про народження військовослужбовця - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого;
- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);
- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;
- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї військовослужбовця (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), та довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до таких документів не внесені);
- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону);
- рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця);
- рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).
У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати ОГД отримувачі, яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органу документи, визначені цим пунктом, та копію відповідного рішення суду.
Згідно з п.5 Порядку та умов №484 керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України (далі - Головне управління НГУ) висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов.
Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.
Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. (п.6 Порядку та умов №484).
З аналізу наведених приписів законодавства слідує, що особи, визначені ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для отримання одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України звертаються, зокрема, до військової частини Національної гвардії України та подають документи, визначені пунктом 2 Порядку та умов №484, які після їх реєстрації разом з висновком щодо можливості виплати ОГД подаються Головному управлінню Національної гвардії України для прийняття рішення. Головне управління Національної гвардії України після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю).
Отже, рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) приймає Головне управління Національної гвардії України.
При цьому, якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу (відповідача у справі) має проінформувати про це отримувача, але не наділений повноваженнями приймати рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання.
Так, як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами, позивачка звернулась до ВЧ НОМЕР_1 із заявою, у якій серед іншого, клопотала про нарахування та виплату частини одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця. Втім листом заявницю повідомлено про те, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця не здійснюється, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Пунктами 15, 19 Порядку №975 визначено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
- вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
- вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Надаючи оцінку відмові відповідача, суд наголошує, що за змістом частини першої статті 16-4 Закону №2011-ХІІ та пункту 19 Порядку №975, зазначена допомога не призначається з підстав, наведених цими нормами, а саме: якщо смерть військовослужбовця є наслідком його перебування у стані алкогольного сп`яніння, вчинення ним певних активних дій у стані алкогольного сп`яніння, які безпосередньо призвели до смерті (загибелі).
Водночас сам факт перебування військовослужбовця у стані алкогольного сп`яніння на час настання смерті не визначається вказаними нормами права як підстава для відмови у призначенні одноразової грошової допомоги.
Отже, у такому випадку необхідно встановити причинно-наслідковий зв`язок між станом сп`яніння військовослужбовця та його смертю (загибеллю).
Верховний Суд в постанові від 18 березня 2024 року у справі № 120/13997/21-а зазначив, що відомості, які зазначені, зокрема, у постанові військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті військовослужбовця та довідці, що свідчить про причини та обставини смерті військовослужбовця, мають важливе значення і є вирішальними для органу, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, на якого покладено обов`язок перевірити, чи не настала смерть військовослужбовця за обставин, що виключають можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону №2011-XII.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, зокрема, лікарським свідоцтвом про смерть № 41 від 14.01.2025 причиною смерті визначено - хронічна ішемічна хвороба серця, відповідно до витягу з наказу № 22 від 21.01.2025 командиру ВЧ НОМЕР_1 НГ України (по строковій частині) смерть настала в період проходження військової служби і пов`язана з виконанням службових обов`язків. 
Суд акцентує увагу, що за результатом розгляду даної справи, судом не було встановлено, а відповідачем доведено, що смерть ОСОБА_2 настала внаслідок адміністративного правопорушення або вчинення дій ним у стані алкогольного сп`яніння.
Будь-які належні та достатні докази на підтвердження вчинення ОСОБА_2 дій у стані алкогольного сп`яніння, що мали своїм наслідком його смерть, відсутні, та відповідачем до матеріалів справи не долучені.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).
Разом з тим, що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати у призначенні одноразової грошової допомоги, суд враховує наступне.
Як зазначалось судом вище згідно з п.5 Порядку та умов №484 керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України (далі - Головне управління НГУ) висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов.
Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.
Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання. (п.6 Порядку та умов №484).
Відтак, ВЧ не уповноважена нараховувати та виплачувати ОГД у разі смерті військовослужбовця.
Водночас, надаючи оцінку спірним правовідносинам та обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд доходить висновку про визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неподання до Національної гвардії України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця його дружині.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача підготувати та направити розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця суд зазначає наступне.
При вирішенні спору по суті суд вважає за необхідне звернути увагу, зокрема, учасників справи, що у відповідності до статті 2 частини 1 КАС України завданням адміністративного судочинства, поряд з іншими, є саме справедливе вирішення судом спору. 
Відповідно до статті 6 частини 1, 2 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до статті 2 частини 2 пунктів 3 та 7 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
У зв`язку з вищевказаним, задля справедливого вирішення судом спору необхідно зазначити, що відповідачем зазначених вище критеріїв (стаття 2 частина 2 пункти 3 та 7 КАС України) дотримано не було.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги зобов`язального характеру та для часткового задоволення позовної заяви в цілому.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неподання до Національної гвардії України висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця ОСОБА_2 його дружині ОСОБА_1 .
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України підготувати та направити розпорядникові бюджетних коштів, Національній гвардії України, висновок для вирішення питання про призначеня виплати одноразової грошової допомоги у разі смерті військовослужбовця ОСОБА_2 . 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних відшкодувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).
Рішення суду складено 20.02.2026.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна