ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6974/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року (суддя В.В. НАУМЕНКО) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно не здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів позивача, нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 20.12.2018 та виплачених у серпні 2025 року; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів на щомісячну суму пенсійних коштів позивача, нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 20.12.2018 та виплачених разом із затримкою у серпні 2025 року, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III, з нарахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми, за весь час прострочення - з серпня 2025 року до моменту виконання судового рішення, відповідно до ст. 625 ЦК України. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять адвокатський запит б/н від 09.10.2025 щодо виплати компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 , водночас позовна заява та додані до неї докази не містять інформації та відповідних доказів щодо способу відправлення (отримання) відповідачем такої заяви. Представник позивача у позовній заяві також не зазначив коли, яким чином та чи було подано вказаний лист відповідачу та які результати його розгляду. Матеріали пенсійної справи позивача не містять вказаного листа. Отже, позивачем не надано суду достатніх та допустимих доказів звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 09.10.2025. Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачка після виплати їй пенсії, перерахованої на виконання рішення суду, не зверталася до відповідача із заявою про виплату їй компенсації втрати частини доходів на підставі Закону № 2050-ІІІ, а відповідач не відмовляв позивачці у виплаті такої компенсації. Відтак, право ОСОБА_1 не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення її до суду з цим позовом є передчасним, тому у задоволенні позову слід відмовити.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 340/10554/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ в Кіровоградській області № 110130002424 від 22.09.2022 про перерахунок пенсії з 07.10.2009 по 20.12.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 за період з 07.10.2009 року по 20.12.2018 року пенсію, відповідно до ч. 2 ст. 42 та п. 4 (прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум. 
Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградські області листом від 15.08.2025 № 6703-6895/Я-02/8-1100/25 повідомило, що на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 380/10554/23 виплату заборгованості по пенсії за період з 07.10.2009 по 20.12.2018 у розмірі 92 413,23 грн буде проведено у вересні 2025 року.
Доказів, які б підтвердили факт виплати вказаних сум матеріали справи не містять, втім позивач вказує, що такі суми були отримані в серпнів 2025 року, відповідач зазначає про те, що вказані суми були перераховані позивачеві у вересні 2025 року.
Таким чином не є спірним у цій справі та, відповідно, не підлягає додатковому доведенню, що пенсійні виплати за період з 07.10.2009 по 20.12.2018 у сумі 92 413,23 грн були виплачені позивачеві.
Позивач, вважаючи, що відповідачем протиправно не здійснено нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної суми пенсійних коштів, нарахованих за кожен місяць періоду боргу з 07.10.2009 по 20.12.2018 та виплачених у серпні 2025 року, звернулася з цим позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати регулюється нормами Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон України № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).
Відповідно до статті 1 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до статей 1, 2 Закону України № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
З метою реалізації Закону України № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України 21.02.2001 прийняв постанову № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Відповідно до п. 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.
Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у п. 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.
У постанові від 05.03.2020 у справі № 140/1547/19 Верховний Суд зазначив: «Згідно з положеннями статті 4 Закону № 2050-III виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Відповідно до статті 6 Закону № 2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету. З системного аналізу правових норм вбачається, що основними умовами для виплати суми компенсації є: 1) порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та 2) виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу».
Питання застосування положень закону щодо звернення до суду з позовом в подібних категоріях справ було досліджено Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в справі № 560/8194/20.
Судова палата в постанові від 02 квітня 2024 року зробила висновок, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості. При цьому норми Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації. Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії. Крім того, Судова палата вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.
З огляду на актуальну позицію Верховного Суду колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції, які слугували підставою для відмови в заявлених позовних вимогах, а саме, що право ОСОБА_1 не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення її до суду з цим позовом є передчасним.
Таким чином, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено порушення встановлених строків виплати пенсії ОСОБА_1 , позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Щодо позовної вимоги виплати компенсації з нарахуванням індексу інфляції та 3% річних, від простроченої суми за весь час прострочення - з серпня 2025 року до моменту виконання судового рішення, відповідно до ст. 625 ЦК України, суд апеляційної інстанції вказує на таке.
Відповідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зазначила, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитор вправі вимагати сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми. Ці правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника в певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному, порівняно з відшкодуванням шкоди (зокрема, зі стягненням збитків), порядку. Така спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру заподіяної шкоди (розміру збитків). Отже, стягнення інфляційних і процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, є способом компенсації майнових втрат кредитора, а не способом відшкодування шкоди.
Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у цій справі, а саме компенсація пенсіонеру втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про компенсацію громадянам частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», відтак норми статті 625 ЦК України в такому випадку не застосовуються.
Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2025 року у справі № 580/9536/23.
Щодо вимоги встановити судовий контроль за виконанням судового рішення та зобов`язати відповідача подати звіт про його виконання у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Верховний Суд, розглядаючи касаційну скаргу позивача у справі № 520/25464/23, зокрема щодо встановлення судом першої інстанції судового контролю, зазначив, що судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача, що вирішення питання щодо встановлення судового контролю відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції, до якого позивач має право подати заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій справі. Відповідне питання не входить до сфери вирішення судом апеляційної інстанції.
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року в адміністративній справі № 340/6974/25 скасувати. 
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів за період з 07.10.2009 по 20.12.2018 у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 340/10554/23. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 07.10.2009 по 20.12.2018 у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахованої пенсії в серпні 2025 року на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі № 340/10554/23.
У задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. та за подання апеляційної скарги у сумі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн 44 коп.
Постанова суду набирає законної сили з 16 квітня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 16 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова