справа № 388/2854/25
провадження № 3/388/60/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2026	м. Долинська 	

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Кнурова О.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , маючої на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

встановив:

02.12.2025 о 09.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків щодо свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме не забезпечила належні умови для проживання останнього, що виразилося в тому, що в будинку порушено санітарно-гігієнічні умови проживання.
ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилася.Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом отримання судової повістки засобами телефонного зв`язку (SMS-повідомлення), згоду на отримання яких у зазначеному вигляді на відповідний номер надано останньою у заяві, що міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та наступний його (протоколу) судовий розгляд, та беручи до уваги небажання останньої скористатися, зокрема, правом участі у розгляді справи судом, відсутність обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкової явки особи у судове засідання, суд дійшов висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, що підтверджується також наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД № 840929 від 02.12.2025, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України обов`язків по вихованню та забезпеченню належних умов проживання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в будинку потрібне прибирання, по кімнатах розкидані речі, на ліжках брудна постільна білизна;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02.12.2025, що містяться в матеріалах справи, в яких остання по суті інкримінованого їй порушення пояснила, що вона дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, в будинку дійсно потрібне прибирання, по кімнатах розкидані речі, на ліжках брудна постільна білизна;
- актом № 184 обстеження умов проживання малолітніх дітей від 02.12.2025, яким зафіксовано, що в будинку неналежні санітарно-гігієнічні умови проживання, брудно;
- постановою Долинського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2025 яка набрала законної сили 25.08.2025, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.
Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку у повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 184 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Положенням ч. 2 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Положеннями ч. 1 ст. 184 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, а саме: ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя малолітньої дитини, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).
Враховуючи вищевикладене, при накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності, не одружена, її майновий стан, а саме те, що ОСОБА_1 офіційно працює та має на утриманні трьох малолітніх дітей; відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, тому вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі даного виду стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 184 КУпАП і таке стягнення на думку суду буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення нею нових правопорушень та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір у розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись статтями 33, 283, 284, 287 КУпАП, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», суд, -

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп., який (штраф) підлягає внесенню через установу банку України.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вказаний строк - надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушень, розмір яких (витрат) визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн.60 коп. (розрахунковий рахунок: UA908999980313111256000026001, банк: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код: 37993783, код класифікації бюджетів: 22030106).
Стягувач судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження за адресою: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021, код ЄДРПОУ: 26255795).
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили у день її перегляду судом апеляційної інстанції у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови без змін, чи зміні постанови.

Суддя       О.А. Кнуров