Справа № 587/187/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Гончаренко Л. М., за участю секретаря судового засідання Джепи В.Г., представника позивача Фомінова Р.М., представника відповідачів Дерези М.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «СК «Центр», третя особа: товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в особі свого представника адвоката Фомінова Р.М. звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначаючи, що 25.05.2024 року, приблизно об 11:50 год., в районі вул. Заливна, 39 в м. Суми сталася ДТП між нею, яка керувала транспортним засобом Opel Insignia Sport Tourer, д.н.з. НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого був пошкоджений транспортний засіб позивачки. Винуватцем вказаної ДТП є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується, повідомленням ЦВ (винна особа) від 25.05.2024, повідомленням ЦВ (потерпілий-майно) від 25.05.2024, електронним євро протоколом. Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», при зверненні до якої позивачці було нараховане страхове відшкодування в сумі 28837,71 грн. Позивачка з цією сумою не погодилася, тому що при зверненні до СТО нарахована сума відновлюваного ремонту значно перевищувала цю суму. У свою чергу відповідач ОСОБА_2 відмовився відшкодовувати вартість відновлюваного ремонту, мотивуючи тим, що це повинна робити його страхова компанія в межах суми ліміту страхової відповідальності. За висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 24/2024 від 07.10.2024, складеним судовим експертом Варухою В.О., розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок події, що сталася 25.05.2024, було зазначено як 34194.87 грн. (без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин), а розмір відновлюваного ремонту 71331 грн 69 коп. (без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин). За проведення оцінки збитку позивачка сплатила експерту 4236 грн 40 коп.Крім того позивачці в результаті винних та неправомірних дій відповідача, було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності позивачки, зокрема внаслідок пошкодження транспортного засобу, позивачка зазнала суттєвих переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила її майно та повинна відповідати за свої дії відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду. Також позивачка витратила чимало часу на спілкування з представниками страхової компанії,працівниками СТО, експертом з метою визначення вартості відновлювальних робіт, адвокатом, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу. Був порушений її звичайний життєвий уклад та вона потребувала додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, позивачка не має можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт транспортного засобу, оскільки для неї сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого мінливого місячного доходу без офіційного працевлаштування, який витрачається лише на необхідність проживання. Розмір моральної шкоди позивачка оцінює в 15 000 грн. Посилаючись на дані обставини просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 42443 грн 98 коп вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, 4236 грн 40 коп в рахунок витрат за оплату послуг з оцінки збитку, 15 000 грн відшкодування моральної шкоди та 1211 грн 60 коп судового збору.
В подальшому за клопотанням представника позивача ухвалою суду від 16.07.2025 було залучено в якості співвідповідача по справі ТОВ «СК «Центр».
Позивачка, її представник - адвокат Фомінов Р.М. позовні вимоги в судовому засіданні підтримали в повному обсязі.
Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених в раніше поданому додатковому поясненні поданому через електронний суд. Вважав, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі. Цивільно правову відповідальність має нести страхова компанія у межах ліміту страхового відшкодування. Страхова компанія залучена як третя особа, а не відповідач по справі, а тому позов заявлений до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у позові. Позивачка підписала заяву про виплату страхового відшкодування, погодилась із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком. З приводу відповідальності відповідача ТОВ «СК «Центр», зазначав, що ОСОБА_2 в день коли сталася дорожньо-транспортна пригода не працював, а тому юридична особа, з якою ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах, так як являється генеральним директором ТОВ «СК «Центр», не несе відповідальність.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду був повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25.05.2024 року, приблизно об 11:50 год, в районі вул. Заливна, 39 в м. Суми сталася ДТП між позивачкою ОСОБА_1 , яка керувала транспортним засобом Opel Insignia Sport Tourer, д.н.з. НОМЕР_1 та відповідачем ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , в ході якого був пошкоджений транспортний засіб позивачки.
Винуватцем вказаної ДТП є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується, повідомленням ЦВ (винна особа) від 25.05.2024р, повідомленням ЦВ (потерпілий-майно) від 25.05.2024, електронним євро протоколом.( а.с.9,10-11, 30)
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216436123 від 23.08.2023 відповідальність власника автомобіля TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахована в ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант», і на час скоєння дтп був діючим (а.с.88 зв.б).
Відповідно до заяви про страхове відшкодування позивачка ОСОБА_1 05.07.2024 звернулась до ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» з вимогою відшкодувати витрати пов`язані з пошкодженням транспортним засобом Opel Insignia Sport Tourer, д.н.з. НОМЕР_1 ( а.с.12)
Позивачці було нараховане ТДВ Страхова компанія «Альфа-Гарант» страхове відшкодування в сумі 28837 грн.71 коп., яке встановлено на підставі Звіту №ЦВ/24/3193 від 09.09.2024, що зроблений на замовлення страхової компанії( а.с.16-29). 
Відповідно до платіжної інструкції від 02.10.2024 року зазначена сума була перерахована позивачці в рахунок страхового відшкодування.( а.с.13)
Відповідно до рахунку-фактури №190785 від 28.06.2024 зробленим ФОП ОСОБА_3 за замовленням ОСОБА_1 нарахована сума відновлюваного ремонту складає 62880 грн( а.с.14)
У свою чергу відповідач ОСОБА_2 відмовився відшкодовувати вартість відновлюваного ремонту, мотивуючи тим, що це повинна робити його страхова компанія в межах суми ліміту страхової відповідальності. 
Вважаючи розмір виплати значно заниженим, а також те, що дане питання є спірним, позивачка звернулася до судового експерта-автотоварознавця з метою встановлення дійсної вартості відновлюваного ремонту. 
За висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 24/2024 від 07.10.2024, складений судовим експертом Варухою В.О., розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок події, що сталася 25.05.2024, було зазначено як 34194 грн 87 коп. (без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин), а розмір відновлюваного ремонту 71331 грн 69 коп. (без урахування ПДВ на вартість робіт, матеріалів та з урахуванням ПДВ на вартість складових частин)( а.с.33-62) 
За проведення оцінки збитку позивачка сплатила експерту 4236 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією( а.с.31,32) 
Відповідно до наказу ТОВ «СК «Центр» від 13.08.2021 про введення в експлуатацію основних засобів, автомобіль TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , введений в експлуатацію з метою виробничого використання, призначено відповідальним за використання та зберігання цього основного засобу засновника ТОВ «СК «Центр» ОСОБА_2 ( а.с.89)
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль TOYOTA Land Cruiser, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ТОВ «СК «Центр»( а.с.89 зв.б.)
З наказу про прийняття на роботу від 31.10.2023 ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 01.11.2023 генеральним директором ТОВ «СК «Центр»(а.с.144)
З табелю обліку використання робочого часу за період з 01.05.2024 по 31.05.2024 вбачається, що генеральний директор ОСОБА_4 в дату 25.05.2024 не працював( а.с.192)
Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.
Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України). відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у страховика в разі настання страхового випадку (пошкодження транспортного засобу) виникає обов`язок відшкодувати потерпілому витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.
У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого.
На підставі наведеного судом було встановлено, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_2 був пошкоджений належний позивачці транспортний засіб, а тому позивачка має право на відшкодування реальних збитків, яких особа зазнала у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Враховуючи, що страховик має обов`язок відшкодувати лише вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, якого недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка є обов`язком страховика.
Тому з відповідача ОСОБА_2 , як заподіювача шкоди, на користь позивачки підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та розміром страхового відшкодування, що становить 42443 грн 98 коп (71331 грн 69 коп – 28887грн 71 коп). Така вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу позивачки була зроблена на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також стягненню підлягають витрати понесені позивачкою на оплату послуг оцінки збитку в сумі 4236 грн 40 коп.
Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди з відповідача ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.
Відповідно ж до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала , якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до частини 4 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».
Суд встановив, що автомобіль позивачки було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , позивачка зазнала душевних страждань,  оскільки вона хвилювалася з цього приводу, відчувала переживання від необхідності витрачати свої кошти та час на усунення наслідків ДТП,вимушена була змінити звичайний уклад свого життя, а тому дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування їй моральної шкоди.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з характеру правопорушення, глибини і ступеня моральних страждань позивачки, обсягу змін, які відбулись у її житті у зв`язку з пошкодженням належного їй майна, а також з дотриманням вимог розумності і справедливості, справедливого балансу між порушеними правами позивачки та інтересами відповідача, вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода у сумі 15000 грн.
Також у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,60 грн. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В :

Позов  ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , мешканки АДРЕСА_2 ) 42443 грн 98 коп вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу, 4236 грн 40 коп в рахунок витрат за оплату послуг з оцінки збитку, 15 000 грн відшкодування моральної шкоди та 1211 грн 60 коп судового збору.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2026.

Суддя Л.М.Гонч