Справа №592/345/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Фоменко І.М.	
Номер провадження 33/816/1021/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

16 березня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Сумського апеляційного суду Басова В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
установила:
Постановою судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП за наступних обставин.
06.01.2026 о 14 год 50 хв. в м. Суми по вул. Михайла Чупріна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини з подальшим наїздом на перешкоду (електроопору та паркан будинку). В результаті ДТП автомобіль та паркан будинку отримали механічні пошкодження. 
Крім того, 06.01.2026 о 14 год 50 хв., в м. Суми по вул. Михайла Чупріна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , не був уважним, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини з подальшим наїздом на перешкоду (електроопору та паркан будинку), після чого місце пригоди залишив. Внаслідок розшукових заходів було встановлено особу водія та транспортний засіб, причетний до ДТП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу правопорушення.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що суддя першої інстанції, при прийнятті оскаржуваної постанови порушив норми матеріального та процесуального законодавства.
Зазначає, що відповідно до листа АТ «Сумиобленерго» №43/2069 від 09.02.2026 р. та листа Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №15307-2026 від 29.01.2026 р., пошкодження майна за адресою вул. Михайла Чупріна, 1 у м. Суми відсутні. Фактичні обставини (занос автомобіля у снігову кучугуру без контакту з будь-якою перешкодою) не можуть вважатися дорожньо-транспортною пригодою відповідно до п.1.10 ПДР України, оскільки майнової шкоди не завдано.
Також апелянт вказує на те, що згідно з матеріалами справи, схема ДТП складена 06.01.2026 о 15:20, тоді як повідомлення на лінію «102» надійшло лише о 19:40 того ж дня. Отже, оформлення матеріалів події відбулося раніше, ніж її офіційна реєстрація, що ставить під сумнів достовірність схеми. Крім того, є підстави вважати, що дані щодо нього могли бути внесені до схеми постфактум, що супроводжувалося психологічним тиском з метою підписання документа. Також у документі використано пасти різного кольору, що може свідчити про внесення змін у різний час.
Апелянт звертає увагу, що у матеріалах справи наявні суттєві розбіжності щодо місця події: у протоколі ЕПР І №560847 від 07.01.2026 р. — вул. М. Чупріна; у базі «Гарпун» — вул. 8-го Березня; у показах свідка ОСОБА_2 — вул. Олени Пчілки. Такі розбіжності свідчать про невстановлення точного місця події, що робить протокол неналежним доказом. Крім того, у протоколі (графа 11) зазначено лише формулювання «інші матеріали», без конкретизації доказів, зокрема відсутня чітка вказівка на схему місця ДТП, що унеможливлює ідентифікацію доданих документів.
Під час розгляду справи судом були допущені істотні порушення процесуальних норм, а саме: судове засідання проводилося під час повітряної тривоги; йому не були належним чином роз`яснені процесуальні права; особу свідка не було встановлено за паспортом та не попереджено про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, а також не приведено до присяги; суд не врахував довідку Клінічної лікарні №4 СМР №8 від 10.02.2026 р., яка підтверджує перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, що було підставою для відкладення розгляду справи відповідно до ст. 268 КУпАП.
09 березня 2026 року від ОСОБА_1 надійшли клопотання про витребування доказів з Сумського районного РУП ГУНП України в Сумській області матеріали ЄО №1250 від 06.01.2026 року стосовно події по вул М.Чуприни 1 (вул 8-го Березня) м.Суми, які можуть надати відповідь щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та про допит свідка заступника начальника відділу аналітичної підтримки ГУНП України в Сумській області ОСОБА_3 , яка проводила перевірку за його зверненнями і є особою яка володіє інформацією. 
16 березня 2026 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про дослідження доказів, які не досліджувались судом першої інстанції, бо вони стали відомі після ухвалення судового рішення.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, про день, час та місце розгляду справи сповіщений належним чином.
Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є доведення об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони правопорушення.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови доведеності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, на підставі належних та допустимих доказів. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції, розглядаючи матеріали справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , не дотримався, дійшовши до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст 122-4, ст.124, КУпАП, вважаючи, що вона підтверджена наявними у матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 560847 від 07.01.2026, протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №560857 від 07.01.2026, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , фотокартками пошкоджень автомобіля та паркану, відеозаписом.
Обов`язковою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є настання наслідків у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що перебуває у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху.
Разом із тим, досліджені апеляційним судом матеріали справи не підтверджують належними та допустимими доказами факт наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на електроопору чи паркан, а також заподіяння майнової шкоди.
Так, із відеозапису з відеореєстратора невстановленого транспортного засобу, наявного в матеріалах справи, вбачається, що один автомобіль здійснює обгін іншого з виїздом на смугу зустрічного руху, після чого відбувається занос транспортного засобу та його наїзд лівою стороною на сніговий замет поблизу паркану. Надалі автомобіль розвертається біля стовпа та зупиняється перпендикулярно до проїзної частини: задньою частиною — у бік паркану, передньою — у бік дороги.
Водночас з наданих фотознімків убачається, що електроопора, яка знаходилась поряд, не має будь-яких видимих пошкоджень. Сліди протектора шин розташовані на певній відстані від паркану, однак матеріали справи не містять даних щодо проведення відповідних замірів. Паркан також не містить пошкоджень у вигляді потертостей чи інших характерних слідів контакту з транспортним засобом. Крім того, на відеозаписі зафіксовано наїзд автомобіля саме лівою стороною, тоді як відповідно до фотоматеріалів пошкодження автомобіля локалізовані з правого боку, що свідчить про відсутність узгодженості між доказами та виключає можливість однозначного висновку про механізм події.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що надані докази не підтверджують факту дорожньо-транспортної пригоди у розумінні Правил дорожнього руху, оскільки відсутні достовірні дані про заподіяння шкоди майну внаслідок дій водія ОСОБА_1 , а доводи апелянта, про відсутність пошкодження майна за адресою вул. Михайла Чупріна, 1 у м. Суми, що занос автомобіля у снігову кучугуру без контакту з будь-якою перешкодою не можуть вважатися дорожньо-транспортною пригодою відповідно до п.1.10 ПДР України, оскільки майнової шкоди не завдано, апеляційний суд вважає обґрунтованими. 
Надані апелянтом листи АТ «Сумиобленерго» №43/2069 від 09.02.2026 року та Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області №15307-2026 від 29.01.2026 року, підтверджують відсутність пошкодження будь-якого майна за адресою: м. Суми, вул. Михайла Чупріни, 1. В матеріалах справи відсутні відомості про заподіяння шкоди транспортним засобам, дорожнім спорудам, інженерним мережам або іншому майну.
Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху України, дорожньо-транспортна пригода — це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, унаслідок якої загинули або травмовані люди чи завдані матеріальні збитки.
З урахуванням встановлених обставин, а саме заносу транспортного засобу у снігову кучугуру без контакту з іншими об`єктами та за відсутності будь-яких наслідків у вигляді майнової шкоди або шкоди здоров`ю, така подія не відповідає визначенню дорожньо-транспортної пригоди у розумінні чинного законодавства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що сам по собі факт втрати керування транспортним засобом без настання передбачених законом наслідків не утворює складу правопорушення, пов`язаного з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди.
Недоведеність факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди виключає і наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, оскільки відповідальність за цією нормою настає лише у разі залишення місця саме дорожньо-транспортної пригоди.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , не надав належної оцінки зібраним доказам та фактично поклав в основу рішення припущення, що є недопустимим.
Крім того, апеляційний суд враховує наявні у матеріалах справи суперечності щодо місця події, а також інші недоліки оформлення матеріалів, що в сукупності не дають можливості вважати доведеними обставини, покладені судом першої інстанції в основу постанови.
Щодо заявлених ОСОБА_1 клопотань про витребування додаткових доказів та допит свідків, апеляційний суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки наявні у матеріалах справи докази є достатніми для прийняття рішення по суті, а встановлені обставини не потребують додаткового з`ясування.
Інші доводи апеляційної скарги, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини та підстави для скасування постанови, не впливають на правильність вирішення справи та окремої правової оцінки не потребують.
Постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою з`ясування обставин справи, недоведеністю обставин, які суд визнав встановленими, а також невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 294, 295 КУпАП України,
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 11 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн.- скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-4, ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.