Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2475/25 
номер провадження 2/695/431/26

22 квітня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі: 
головуючого – судді Середи Л.В.
за участю секретаря – Оніщенко Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовною заявою керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби, –
ВСТАНОВИВ: 
Керівник Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону звернувся до суду в інтересах держави в особі Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області з позовною заявою до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби в сумі 57 724.80 гривень.
Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що ОСОБА_1 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «сержант», в період часу з 22 години 20 хвилин 29.04.2025 по 00 годину 15 хвилин 30.04.2025, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748 без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом на ділянці Кременчуцького водосховища на річці Дніпро на території орнітологічного заказника державного значення поблизу с. Благодатне, Золотоніського району, Черкаської області, використовуючи заборонене знаряддя лову — одну мисинову риболовецьку сітку довжиною близько 60 м, розмір вічка 70*70 мм, в результаті чого добув рибу виду: карась в кількості 12 штук, вартістю 929 гривень 60 копійок за 1 штуку на суму 11155 гривень 20 копійок, лящ в кількості 2 штук, вартістю 9318 гривень 40 копійок за 1 штуку на суму 18 636 гривень 80 копійок, судак в кількості 1 штука, вартістю 27 932 гривень 80 копійок за 1 штуку на суму 27 932 гривень 80 копійок, вилов якого заборонено, що згідно з повідомлення Інституту рибного господарства України № 96060-2025 від 05.05.2025, шкода завдана водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби, являється істотною та становить 57 724 гривень 80 копійок.
ОСОБА_1 було притягнуто до кримінальної відповідальності за незаконне зайняття рибним добувним промислом та заподіяння шкоди рибному господарству, однак шкода, яка була заподіяна вчиненням вказаного вище кримінального правопорушення в сумі 57 724 гривень 80 коп. державі відшкодована не була, а Золотоніська міська рада, на адміністративній території якої було вчинено вказане кримінальне правопорушення, не вчинили жодних дій спрямованих на її відшкодування.
За таких обставин, з метою захисту інтересів держави, Черкаська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону вжила заходи представницького характеру та звернулась до суду із вказаним позовом з метою відшкодування шкоди, завданої державі.
Вказана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 13.06.2025 року.
Учасники справи у судове засідання не прибули, направивши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Представник Золотоніської міської ради позовні вимоги прокуратури підтримав та просив їх задовольнити.
Представник третьої особи Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області також підтримав позовні вимоги.
Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. 
Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив. Проте надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив проводити розгляд справи за його відсутності.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.
Відповідно до вимог п.,п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Як вбачається з вироку Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 17.03.2026 року у справі № 695/3416/25 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України.
Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «сержант», в період часу з 22 години 20 хвилин 29.04.2025 по 00 годину 15 хвилин 30.04.2025, діючи з єдиним злочинним умислом, у порушення вимог п. 1 р. IV «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748 без належного дозволу, умисно, займався незаконним рибним добувним промислом на ділянці Кременчуцького водосховища на річці Дніпро на території орнітологічного заказника державного значення поблизу с. Благодатне, Золотоніського району, Черкаської області, використовуючи заборонене знаряддя лову — одну мисинову риболовецьку сітку довжиною близько 60 м, розмір вічка 70*70 мм, в результаті чого добув рибу виду: карась в кількості 12 штук, вартістю 929 гривень 60 копійок за 1 штуку на суму 11155 гривень 20 копійок, лящ в кількості 2 штук, вартістю 9318 гривень 40 копійок за 1 штуку на суму 18 636 гривень 80 копійок, судак в кількості 1 штука, вартістю 27 932 гривень 80 копійок за 1 штуку на суму 27 932 гривень 80 копійок, вилов якого заборонено, що згідно з повідомлення Інституту рибного господарства України № 96060-2025 від 05.05.2025, шкода завдана водним біоресурсам України внаслідок незаконного вилову риби, являється істотною та становить 57 724 гривень 80 копійок.
Суд враховує, що згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду №14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Таким чином суд вважає доведеним винність дій ОСОБА_1 , які спричинили істотну матеріальну шкоду та спричинили відповідні правові наслідки.
Статтею 6 Конституції України встановлено, що забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.
Відповідно до ст.13 Конституції України, ст. 324 ЦК України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.
Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Ст. 66 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Згідно з п. «б» ч.1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Ч.1 ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», встановлено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.
Порядок здійснення державного контролю за охороною, використанням і відтворенням тваринного світу визначається Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», Законом України «Про тваринний світ», Законом України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», Законом України «Про мисливське господарство та полювання», іншими законодавчими актами.
Ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» та статтею 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» встановлено, що у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
Відповідно до ст. 52-1 Закону України «Про тваринний світ» для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом.
Згідно р.IV Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022 року , забороняється добування (вилов) такими знаряддями: 1) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкції «хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів.
Відповідно до ст.63 Закону України «Про тваринний світ», порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу.
Ч.ч.1, 4, 5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч.1 ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Відповідно до ч.,ч. 1, 3 ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені у статті 1166 ЦК України.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 завдано значної шкоди навколишньому природному середовищу, як складової економічних інтересів держави, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України покладає на органи прокуратури обов`язок здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення та підтримання даного позову.
Аналіз ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює його неналежно.
Згідно ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Таким чином, враховуючи заподіяння шкоди інтересам держави та не вчинення жодних дій Золотоніською міською радою спрямованих на відшкодування завданих збитків, прокурор правомірно звернувся до суду із вказаним вище позовом.
Отже, завдана позивачу шкода, яка виникла внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими, ґрунтуються на нормах ЦК України, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд задовольняючи позов стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 3028.00 гривень, який сплачено при подачі позову до суду.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 1166, 1206 ЦК України та ст.ст. 10, 12, 13, 141, ст.ст. 265, 274 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позовну заяву керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі Золотоніської міської ради Черкаської області, третя особа на стороні позивача: Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконного вилову риби – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Золотоніської міської ради Черкаської області (код за ЄДРПОУ 265361520) кошти в сумі 57 724 (п`ятдесят сім тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 80 коп. - в порядку відшкодування шкоди, заподіяної незаконним виловом риби.
Стягнути з ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону сплачений судовий збір у сумі 3028.00 (три тисячі двадцять вісім) гривень (рахунок UA478201720343140002000082966, МФО 820172 в ДКСУ м. Київ, ЄДРПОУ 38347014).
Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя         Середа Л.В.