Справа № 740/5769/25
2/729/160/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді Демченко Л.М.,
за участю секретаря Роєнко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 квітня 2024 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Незалежні фінанси» укладено кредитний договір №1307747, згідно з яким ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язалося надати їй кредит у розмірі 4 000,00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 345 днів з дати його надання, тобто до 27 березня 2025 року, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,94 % за кожний день користування. ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн.
04 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором від 16 квітня 2024 року №1307747 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП».
Відповідач не виконувала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 22 557,44 грн, з яких 4 000,00 грн – за кредитом, 12 037,44 грн – за відсотками, 920,00 грн – за комісією та 5 600,00 грн – за пенею (штрафами). Оскільки заборгованість добровільно не погашена, позивач ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» просить стягнути зазначену суму, а також судовий збір 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу 7 000,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить справу розглядати без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, але подала заяву від 02.02.2026 р. в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала частково, а саме за тілом кредиту та відсотками, просила суд зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків.
Встановлено, що 16 квітня 2024 року ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» уклало із ОСОБА_1 кредитний договір №1307747, згідно з яким ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» зобов`язалося надати їй кредит у розмірі 4 000,00 грн, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 345 днів з дати його надання, тобто до 27 березня 2025 року, повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,94 % за кожний день користування, а також комісію за надання кредиту в розмірі 920,00 грн (а.с.42 зв.ст.-зв.ст.а.с.47).
Згідно з пунктом 4.1 цього кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно з графіком платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього договору та графіка платежів, позичальник зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700,00 грн за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більше ніж 6 днів.
ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» виконало своє зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн. Вказана обставина підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» від 17.12.2024 №7/6618, адресованим ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», між якими 12 травня 2023 року було укладено договір № 120523/1 на переказ коштів, відповідно до якого 16 квітня 2024 року о 10:28 було успішно перераховано кошти в сумі 4 000,00 грн на платіжну картку, маска картки НОМЕР_1 , номер ID платежу НОМЕР_2 , із зазначенням призначення платежу: видача за договором №1307747 (а.с.41 зв.ст.).
04 вересня 2024 року між ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» укладено договір факторингу № 04092024, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр (пункт 1.1. договору) (а.с.15 зв.ст. – 20).
До позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» долучило платіжну інструкцію від 04 вересня 2024 року № 402, згідно з якою ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» оплатило ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» 519 164,88 грн за договором факторингу від 04 вересня 2024 року № 04092024 (а.с.33).
Згідно з пунктом 2.1.3. договору факторингу перехід від клієнта до фактора права вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.
До позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» долучило копію реєстру прав вимоги № 1 до договору факторингу від 04 вересня 2024 року № 04092024 щодо передання права вимоги, в тому числі, до ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 квітня 2024 року №1307747. У реєстрі вказано, що сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 квітня 2024 року станом на 04 вересня 2024 року становить 22 557,44 грн, з яких 4 000,00 грн заборгованість за кредитом, 12 037,44 грн заборгованість за відсотками, 920,00 грн заборгованість за комісією, 5 600,00 заборгованість за пенею (штрафами) (а.с.31 зв.ст.).
Згідно з наданим позивачем, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП», розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором на день подання позову становить 22 557,44 грн, з яких 4 000,00 грн заборгованість за кредитом, 12 037,44 грн заборгованість за відсотками, 920,00 грн заборгованість за комісією, 5 600,00 заборгованість за пенею (штрафами).
Отже, 04 вересня 2024 року право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 16 квітня 2024 року №1307747 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП».
Між сторонами у справі виникли правовідносини, які регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин третьої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом частини дванадцятої статті 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. У такий спосіб сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на вищевказане, стягнення заборгованості за пенею, що становить 5 600 грн. не підлягає задоволенню.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП»» слід стягнути заборгованість за кредитним договором №1307747 від 16.04.2024 у розмірі 16 957,44 грн.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити таке.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1 820,92 грн, сплачений при поданні позову до суду.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом, та значенням справи для сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 21 додаткової постанови від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру з урахуванням конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано: договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі послуг, детальний опис робіт, ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Разом з тим, відповідач просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність із складністю справи та на свій матеріальний стан.
Встановлено, що відповідач проживає сама із трьома неповнолітніми дітьми, а її єдиним доходом є мінімальна заробітна плата.
Оцінивши надані докази, доводи сторін, з урахуванням часткового задоволення позову, складності справи, її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу та характеру наданих адвокатом послуг, а також матеріального стану відповідача та сімейних обставин, суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є завищеним, у зв`язку з чим вважає за необхідне зменшити їх до 3 500 грн, що є співмірним та розумним у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», частиною першою статті 526, частиною другою статті 1050, частиною другою статті 1054 ЦК України, статтями2, 5, 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263–265, 268, 274–279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» заборгованість в сумі 16 957 (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 44 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» в повернення судового збору 1 820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн 92 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» витрати на правову допомогу у сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп.
Найменування сторін: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (01001, вул. М. Грушевського, 10, м. Київ, код ЄДРПОУ 41240530); відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л. М. Демченко