ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6331/25  Номер провадження 33/814/364/26	Головуючий у 1-й інстанції Любчик В. М.  Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М., секретарем судового засідання Леуською Л.Я., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Нагайника М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника - адвоката Нагайника М.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді техніка-електрика ТОВ «ДиканькаМлин», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
Постановою судді ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20.07.2025 о 19 год 20 хв в м. Полтава по вул. Адміністративна, 20, керував транспортним ІКСО Samand, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, проїхати в наркодиспансер в м. Полтава вул. Медична, 1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Також ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що він 22.07.2025 о 14 год 41 хв в м. Полтава по вул. Дослідна, 14, керував транспортним засобом ІКСО Samand, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з вказаним рішенням судді захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом проігноровано факт відсутності підстав для зупинки транспортного засобу, не надано оцінку діям працівників поліції під час зупинки транспортного засобу.
Вказує, що 20.07.2025 ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, а був стомлений після зміни. Вважає, що працівники поліції не перевіряли реакцію ОСОБА_1 на стан сп`яніння під час зупинки. Оскільки він був зупинений незаконно працівниками поліції, тому ОСОБА_1 відмовився їхати в медичний заклад для огляду.
Встановлені працівниками поліції ознаки сп`яніння не відповідають дійсності. Також звертає увагу, що такої ознаки сп`яніння як обстановка, яка не відповідає дійсності слід звернути увагу суду на те, що такої ознаки в п. 3 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція 1452/735) взагалі немає. З відеозапису видно, що ОСОБА_1 вів себе спокійно, адекватно та стримано.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є допустимим і належним доказом у даній справі з наступних підстав. Дане направлення не відповідає ознакам офіційного документа. До того ж направлення виписане о 20.30 год. через 14 хвилин після складання самого протоколу.
Протокол про адміністративне правопорушення від 20.07.2025 вважає неналежним і недопустимим доказом у даній справі, оскільки працівником поліції порушено порядок дій, які повинні бути виконані ним під час виявлення правопорушення.
Щодо протоколу від 22.07.2025, вважає, що вина ОСОБА_1 працівником поліції також не доведена, а докази, які він надав, є неналежними та недопустимими.
Вказує, що 22.07.2025 ОСОБА_1 не перебував у стані сп`яніння, а був стомлений після зміни. Вважає, що працівники поліції не перевіряли реакцію ОСОБА_1 на стан сп`яніння під час зупинки. Оскільки він був зупинений незаконно працівниками поліції, тому ОСОБА_1 відмовився їхати в медичний заклад для огляду.
Встановлені працівниками поліції ознаки сп`яніння не відповідають дійсності.
Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не є допустимим і належним доказом у даній справі з наступних підстав. Дане направлення не відповідає ознакам офіційного документа.
Пояснень свідка ОСОБА_2 не є доказами у справі. Пояснення цього свідка навпаки підтверджують пояснення ОСОБА_1 та вказують на незаконність дій працівника поліції. В судовому засіданні вказувала, що пояснення вона писала під диктовку працівників поліції. При ній працівник поліції не перевіряв реакцію зіниць ОСОБА_1 на світло. Чи перевіряв працівник поліції тремтіння пальців рук ОСОБА_1 вона не мап`ятає. Колір обличчя ОСОБА_1 був дещо з жовтизною, а такої ознаки наркотичного сп`яніння не існує.
Протокол про адміністративне правопорушення від 22.07.2025 вважає неналежним і недопустимим доказом у даній справі, оскільки працівником поліції порушено порядок дій, які повинні бути виконані ним під час виявлення правопорушення.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Нагайника М.Г. на підтримку апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив всі докази і надав їм правильну правову оцінку, а відтак дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення яких застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції зазначеної статі.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційний суд зазначає, що факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння за своїм правовим змістом є правопорушенням, а не процесуальною дією, яка дозволяє виявити волевиявлення особи, яка підозрюється у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння щодо її бажання проходити огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`янінням у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначених вимог дотримався у повному обсязі та дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130 КУпАП, з урахуванням:
– протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 679666 від 20.07.2025, відповідно до якого 20.07.2025 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
– направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.07.2025, де зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, порушення координації рухів; 
– протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 399371 від 22.07.2025, відповідно до якого 22.07.2025 ОСОБА_1 керував транспортним з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння;
– письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , з яких вбачається, що поліцейськими повідомлено ОСОБА_1 виявлені у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд, на що ОСОБА_1 відмовився;
– направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.07.2025, де зазначено виявлені у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя;
– рапорту інспектора 1 взводу 2 роти батальйону УПП в Полтавській області, ДПП старшого лейтенанта поліції Олефіренка О.С. про зазначені вище обставини виявленого адміністративного правопорушення;
– відеоматеріалів, наявних в матеріалах.
Ці докази є належними, допустимими та достатніми на підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
Протоколи про адміністративні правопорушення у справі складені з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в них відомості відповідають фактичним обставинам справи, тому є належними та допустимими доказами.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння 20.07.2025 та 22.07.2025 захисником та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не оспорюється. Крім того, це узгоджується з відеозаписами, наявними в матеріалах справи. 
Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 , оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України матеріали справи не містять. 
Протокол складений працівниками поліції без жодних зауважень ОСОБА_1 щодо безпідставності зупинки транспортного засобу. Така версія сторони захисту виникла лише на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.
Доводи апелянта з приводу того, що зупинка транспортного засобу як 20.07.2025, так і 22.07.2025 була неправомірною не заслуговують на увагу. Апеляційний суд зауважує, що питання поважності чи неповажності причин зупинки автомобіля поліцейськими не є предметом судового розгляду в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а відтак вирішення цього питання не може бути підставою для скасування постанови суду. 
З огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 Правилами дорожнього руху та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП, при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, протоколи складені в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.
Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів, які учасниками справи не спростовані, а дії поліцейських не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП.
Апеляційний суд не приймає до уваги посилання щодо невинуватості ОСОБА_1 , оскільки відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння, і пояснення щодо відсутності ознак наркотичного сп`яніння та не бажання проходити огляд на стан сп`яніння не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.07.2025 було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, а у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.07.2025 зазначено такі ознаки як звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.
Отже, як 20.07.2025 так і 22.07.2025 працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Посилання апелянта та адвоката на відсутність на відеозаписах ознак наркотичного сп`яніння, виявлених у ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки ознаки наркотичного сп`яніння, які стали підставою для вимоги проходження ОСОБА_1 огляду на стан наркотичного сп`яніння, поліцейськими викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.
До того ж, наявні у водія ознаки наркотичного сп`яніння, могли й не проглядатись на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, які бачили їх при безпосередньому спілкуванні з водієм та сприймали їх суб`єктивно, що відповідає вимогам відомчої Інструкції та КУпАП. Їх відсутність водій міг спростувати пройшовши огляд. 
Твердження апелянта, що 22.07.2025 працівники поліції не перевірили реакцію зіниць очей на світло і взагалі, виявлені ознаки сп`яніння не відповідають дійсності, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Апеляційний суд зауважує, що підставою для висунення вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння є суб`єктивне припущення поліцейського про перебування особи у стані сп`яніння, яке ґрунтується на наявності у особи передбачених п.4 розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даних правопорушень підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.
Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були беззаперечними підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події та не спростовують доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
Накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постанова судді суду першої інстанції відповідає вимогам Закону, істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування судового рішення не встановлено.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Нагайника М.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду В.М. Герасименко