ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 р. 	Справа № 440/10895/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2026, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, повний текст складено 14.01.26 по справі № 440/10895/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі – ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган), у якому просила:
визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії державного службовця періодів з 20.06.1983 до 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації;
зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до стажу роботи період з 20.06.1983 до 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації;
зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області видати ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622.
Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що вона є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області, як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також позивачка зазначила, що вона має право на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак, за зверненням позивачки щодо надання довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби відповідач повідомив про відсутність підстав для її складення, оскільки стаж державної служби позивачки складає 17 років 01 місяць 01 день, що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії державного службовця періодів з 20.06.1983 до 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії державного службовця період з 20.06.1983 до 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації, а також скласти та видати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (додаток 6).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що згідно з документами пенсійної справи стаж державної служби позивача на дату звільнення (29.09.2011) складає 27 років 08 місяців 06 днів, з них 17 років 01 місяць 29 днів — на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України № 3723 та актами Кабінету Міністрів України.
Правові підстави для видачі довідки позивачу про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби відсутні. Іншого чинним законодавством не передбачено. Вказує, що судом першої інстанції при винесені рішення по суті справи не враховано те, що посада інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та посада інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації не відноситься до державної служби, а отже й період стажу за вказаний період не може бути зарахований до державної служби. Крім того, не погоджується з рішенням суду в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області скласти та видати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (додаток 6). ГУ ПФУ в Полтавській області не уповноважене на складання таких довідок Отже, зважаючи на вищезазначене, Управління діяло в межах правового обов`язку, який визначений для органів Пенсійного фонду України чинними нормативно-правовими актами України у сфері пенсійного забезпечення та вважає вимоги позивача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
Судом установлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
27.05.2025 позивачка звернулась до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про видачу їй довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця згідно з постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (додаток №№ 4, 6).
Відповідач у листі від 03.06.2025 повідомив про відсутність підстав для складення довідок, оскільки стаж державної служби позивачки складає 17 років 01 місяць 01 день, що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця .
До листа додано довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01. 2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років).
02.07.2025 позивачка звернулась до ГУПФ України в Полтавській області із заявою, у якій просила надати розрахунок стажу державної служби, вказавши які періоди роботи враховані.
Відповідач у листі від 04.07.2025 зазначив, що до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії державного службовця, не зараховані періоди: з 20.06.1983 по 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації.
Позивачка не погодилась з наведеними доводами пенсійного органу та звернулась до суду. 
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що періоди роботи позивачки з 20.06.1983 по 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Також суд зазначив, що позивачка у період з 19.12.2001 по 29.09.2011 працювала на посаді головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення Гадяцького районного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (з 02.07.2002 - УПФ України в Гадяцькому районі). Зазначене місце роботи є останнім місцем роботи на посадах державної служби, а тому, у відповідача є обов`язок скласти та надати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою, затвердженою у додатку 6 до Порядку № 622.
Погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 9, частини першої статті 10 вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
У статті 9 Закону України № 1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону України №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями частини 3 статті 45 Закону України № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі – Закон України № 889-VIII) визначаються принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.
Відповідно до п. 2 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII, з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 28.12.1993 № 3723-XII (далі – Закон України № 3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у п. 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, п. 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону України № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, статтею 37 Закону України № 3723-ХІІ установлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статті 37 Закону України № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналіз наведених норм діє підстави для висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на пенсію відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Такий висновок наведений у постановах Верховного Суду від 19.12.2023 у справі № 600/947/23-а, від 22.05.2024 у справі № 500/1404/23, що врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.
Відповідно до ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Спірні відносини в цій справі стосуються обчислення стажу роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до відповідної категорії посад державних службовців, що дають право на призначення пенсії державного службовця, а також виготовлення довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, яка на момент виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622.
Відповідач у листі від 04.07.2025 обчислив стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 та визначив, що такий стаж становить 17 років 01 місяць 29 днів.
При цьому відповідач зазначив, що до стажу державної служби не зараховуються періоди роботи позивачки:
- з 20.06.1983 по 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів;
- з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації.
Як установлено судом, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 щодо спірного періоду наявні такі записи :
з 20.06.1983 по 15.05.1992 ОСОБА_1 працювала на посаді на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів;
15.05.1992 прийнята по переводу на посаду інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації;
01.08.1993 відділ соціального забезпечення перейменовано у відділ соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації; посада інспектора відділу перейменована на спеціаліста по призначенню пенсій і допомог; 
31.03.1994 ОСОБА_1 встановлено 14 ранг державного службовця. Прийнята присяга.
Статтею 46 Закону України № 889-VII визначені особливості стажу державної служби, у пункті 4 частини другої якої зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Згідно з пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Отже, стаж державної служби за період роботи (служби) до 01.05.2016 обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.
Відповідно до пункту 1 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283, який втратив чинність 01.05.2016), цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба) зокрема на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.
У додатку до Порядку № 283 наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Цим Переліком, серед іншого, передбачено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.
Крім того, у силу абзацу третього пункту 3 Положення про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за вислугу років працівникам органів державної виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 № 1049, до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: стаж роботи в інших державних органах - в апараті Верховної Ради України, Верховної Ради Республіки Крим, Ради Міністрів Республіки Крим, міністретсв, відомств, інших органів підвідомчих Раді Міністрів Республіки Крим, Рад народних депутатів та їх органів, органів прокуратури, судових органів України, відповідних органів колишнього СРСР і країн Співдружності Незалежних Держав.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що періоди роботи позивачки з 20.06.1983 по 15.05.1992 (8 років 10 місяців 25 днів) на посаді інспектора відділу по призначенню пенсій і допомог Гадяцького районного відділу соціального забезпечення Виконавчого комітету Гадяцької районної ради народних депутатів та з 15.05.1992 по 28.12.1993 (1 рік 7 місяців 13 днів) на посадах інспектора відділу соціального забезпечення, спеціаліста відділу по призначенню пенсій і допомог відділу соціального захисту населення Гадяцької районної державної адміністрації підлягають зарахуванню до стажу державної служби.
Щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області скласти та видати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного Фонду України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (додаток 6), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п. 4 Порядку призначення деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (далі - Порядок № 622) в редакції чинній до 01.01.2024, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016.
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016, а також для осіб, які не працювали починаючи з 01.05.2016 на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Згідно з п. 5 Порядку № 622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048, затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», що додаються: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 «Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб», яка набрала чинності з дня її опублікування (20.07.2024) та застосовується з 01.01.2024, затверджено зміни, що вносяться до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб.
Так, згідно з п. 4 Порядку № 622, з урахуванням внесених змін, за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктом 4-2 Порядку № 622, з урахуванням внесених змін, встановлено, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28.01.2002 № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27.11.2023 № 661), або які звільнилися до 01.01.2024 з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31.12.2023, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31.12.2023.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4;
розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5;
розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Згідно з п. 5 Порядку № 622, з урахуванням внесених змін, довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону України № 3723-XII та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Судом установлено, що позивачка у період з 19.12.2001 по 29.09.2011 працювала на посаді головного спеціаліста відділу пенсійного забезпечення Гадяцького районного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (з 02.07.2002 - УПФ України в Гадяцькому районі). 29.09.2011 була звільнена у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності. 
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» від 21.12.2016 № 988, встановлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1.
Згідно з Переліком територіальних органів Пенсійного фонду України, які реорганізуються шляхом злиття (додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 988) УПФУ в Гадяцькому районі Полтавської області та УПФУ в Зіньківському районі Полтавської області реорганізуються шляхом злиття та утворюється Гадяцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» реорганізовано деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком.
Згідно з Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 628 Гадяцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України реорганізовано шляхом приєднання до ГУ ПФУ в Полтавській області.
Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань підтверджено, що Гадяцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області припинено 29.08.2019, номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи 15601120006000956.
В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про юридичну особу-правонаступника Гадяцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області – ГУ ПФУ в Полтавській області (ідентифікаційний код 13967927).
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме ГУ ПФУ в Полтавській області повинно скласти та надати ОСОБА_1 довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за формою, затвердженою у додатку 6 до Порядку № 622.
Отже, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.01.2026 по справі № 440/10895/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий   М.О. Семененко