ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/13785/25
Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) за допомогою системи ''Електронний суд'' звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – відповідач 2), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я на підставі постанови ВЛК (Довідка № 01 від 06.07.2022);
визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиправлення відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” стосовно правового статусу ОСОБА_1 на підставі наданих Позивачем первинних військово-облікових документів;
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4 (Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в межах компетенції вчинити дії щодо актуалізації відомостей у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів “Оберіг” стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме: Категорія обліку: “Не військовозобов`язаний” (виключений з військового обліку); Підстава виключення: ст. 37 п. 6 п.п. 3 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”; Постанова ВЛК: “Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку” відповідно до Довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022. 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у встановленому законом порядку був виключений з військового обліку за станом здоров`я, що підтверджується довідкою ВЛК № 01 від 06.07.2022, згідно з якою на підставі статті 42-а графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (Наказ МОУ № 402) позивача визнано «непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку». Тобто позивач набув правового статусу особи, яка не є військовозобов`язаною, що також підтверджується довідкою № 2/4/2424 від 08.07.2022. Проте, після впровадження мобільного застосунку «Резерв+» та відкриття доступу до електронних військово-облікових документів (Е-ВОД), позивачем було виявлено критичну невідповідність даних у Єдиному державному реєстрі «Оберіг» (далі Реєстр). Всупереч наявним паперовим документам, у Реєстрі позивач досі значиться як «військовозобов`язаний», перебуває на обліку у відповідача-1, а його стан здоров`я помилково відображається на підставі даних ВЛК 17-річної давнини (від 16.04.2008). Найбільш обтяжливою обставиною є присвоєння позивачу статусу «В розшуку» через нібито «непроходження ВЛК», що є прямою дезінформацією та наслідком службової недбалості відповідачів.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень. 
Вказану ухвалу суду відповідач 1 отримав 26.12.2025, що підтверджується довідкою в матеріалах справи, однак правом для подання відзиву чи заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву у встановлений судом 15-денний строк не скористався.
Відповідачем 2, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю та зазначає, що ОСОБА_1 згідно даних наявних в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 (Бахмач). Підставою для внесення відповідних відомостей щодо непридатності до військової служби що слугує в подальшому підставою для виключення з військового обліку є довідка військово-лікарської комісії (додаток 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 № 402) та заява військовозобов`язаного. Підстави виключення з військового обліку Згідно зі ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни виключаються з військового обліку у випадках: досягнення граничного віку перебування в запасі; зміни місця проживання; визнання непридатними до військової служби за станом здоров`я. Постановою КМУ № 1487 (розділ VIII) конкретизовано, що підставою для виключення з військового обліку за станом здоров`я є висновок військово-лікарської комісії, оформлений у встановленому порядку. Позивач не звертався особисто до ІНФОРМАЦІЯ_7 з заявою про внесення змін до відомостей реєстру та не надав необхідних документів, що свідчить про невиконання ним встановленої законом процедури. Виключення позивача з військового обліку можливе лише після отримання та перевірки висновку ВЛК, який є єдиним належним та допустимим доказом непридатності до військової служби. Оскільки оригінали таких документів вилучені у рамках кримінального провадження і перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування, відповідач позбавлений законної можливості виконати вимоги позивача.
Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.
Ухвалою суду від 11.02.2026 витребувано письмові докази у даній справі. Згідно наданої відповідачем 1 інформації, позивач перебуває на військовому обліку з 02.09.2008 у 2 відділенні ( ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Як слідує з матеріалів справи позивач є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2022 №01 позивача на підставі статті 42а графи 2 Розкладу хвороб, графи визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
У військовому квитку позивача НОМЕР_5 наявний запис від 16.04.2008, згідно якого медичною комісією при Бахмацькому РВС позивача визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час за гр. 1 ст.68а розкладу хвороб (наказ МО 1999 №207) та від 06.07.2022, згідно якого призовною (медичною) комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 позивача визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за гр. ІІ ст.42А розкладу хвороб (наказ МО України 2008 №402) і знятий з військового обліку.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.07.2022 №2/4/2424 позивач на підставі військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2022 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 42-А, гр. II розкладу хвороб (наказ МОУ від 14.08.2008 №402) та виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до ст. 37 п. 6 пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заперечень щодо виїзду за кордон немає.
Однак, згідно копії військово-облікового документу (далі - ВОД), виготовленого з мобільного додатку “Резерв+” 26.09.2025, дійсного до 26.09.2026 встановлено, що позивач перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 . У ВОД наявна графа Розшукує ТЦК та СП: порушення військового обліку. Також, зокрема, вказано: постанова ВЛК непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, дата ВЛК 16.04.2008, категорія обліку – військовозобов`язаний.
В зв`язку з зазначеним, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою від 30.09.2025, в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 за станом здоров`я, відповідно до військового квитка серії НОМЕР_6 від 02.09.2006 та Довідки військово-лікарської комісії №01 від 06.07.2022.
Листом від 18.10.2025 №2В/2 4453 відповідач 1 процитував норми законодавства та повідомив, що згідно інформації з Реєстру позивач, як військовозобов`язаний громадянин України був відновлений на військовому обліку 16.04.2019 у ІНФОРМАЦІЯ_6 , де й перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних по теперішній час. Внесення записів до бази даних Реєстру щодо взяття позивача на військовий облік та виключення з військового обліку, а також внесення змін до персональних та службових даних позивача ІНФОРМАЦІЯ_9 не здійснювались. Рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_10 для виправлення розбіжностей наявних записів у ВОД з записами в Реєстрі. 
23.10.2025 позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_10 , в якій просив внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» щодо виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 за станом здоров`я, відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 від 02.09.2006 та Довідки військово-лікарської комісії №01 від 06.07.2022. 
Також позивач 30.10.2025 звернувся до відповідача 2 з адвокатським запитом, в якому просив повідомити про результати розгляду та вчинені дії за заявою від 23.10.2025 поданої ОСОБА_1 щодо виправлення недостовірних відомостей Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».
Листом від 24.11.2025 №12/11133 відповідач 2 повідомив позивача, що в рамках кримінального провадження№62024100130000414 від 07.03.2024 ТУ ДБР у м. Києві під час обшуку було вилучено відповідні документи військовозобов`язаних осіб виключених з військового обліку за станом здоров`я. У зв`язку з вилученням Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань Журналів реєстрації тимчасових посвідчень, виданих військовозобов`язаним ІНФОРМАЦІЯ_2 , Книг протоколів ВЛК та документів позивача, станом на момент надання відповіді вищезазначені документи фігурують в рамках кримінального провадження, на даний час внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не є можливим.
Листом від 03.12.2025 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, за результатами розгляду адвокатського запиту від 27.11.2025, зареєстрованого 27.11.2025 за вхідним №53901-25/к, щодо надання інформації в межах кримінального провадження № 62024100130000414 від 07.03.2024 повідомив, що орган досудового розслідування позбавлений законодавчо визначених підстав для задоволення адвокатського запиту зважаючи на те, що останній стосується надання інформації в межах кримінального провадження № 62024100130000414 від 07.03.2024.
Вважаючи вказану вище бездіяльність відповідачів протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина 5 статті 1 Закону № 2232-XII).
Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до пункту третього частини шостої статті 37 №2232-ХІІ виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України “Про правовий режим воєнного стану” заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 15.07.2025, №793/2025 від 20.10.2025 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).
У статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-ХІІ передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 розділу І Положення № 402).
Відповідно до п.2.5 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать зокрема ВЛК ТЦК та СП. Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово- лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Пункт 1.1 розділу ІІ Положення № 402 визначає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Згідно із пунктом 1.2 розділу ІІ Положення № 402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення №402.
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку"; "Обмежено придатний до військової служби" (п.3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402).
Згідно із пунктами 20.2, 20.3 глави 20 розділу II Положення № 402 Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК про ступінь придатності до військової служби можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
При медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту, зокрема "Непридатний": до військової служби з виключенням з військового обліку.
Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи, згідно з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2022 №01 позивача на підставі статті 42а графи 2 Розкладу хвороб, графи визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.07.2022 №2/4/2424 позивач на підставі військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2022 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 42-А, гр. II розкладу хвороб (наказ МОУ від 14.08.2008 №402) та виключений з військового обліку військовозобов`язаних відповідно до ст. 37 п. 6 пп. 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Заперечень щодо виїзду за кордон немає.
При цьому, у військовому квитку позивача НОМЕР_5 наявний запис від 16.04.2008, згідно якого медичною комісією при Бахмацькому РВС позивача визнано непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час за гр. 1 ст.68а розкладу хвороб (наказ МО 1999 №207) та від 06.07.2022, згідно якого призовною (медичною) комісією ІНФОРМАЦІЯ_8 позивача визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку за гр. ІІ ст.42А розкладу хвороб (наказ МО України 2008 №402) і знятий з військового обліку.
Однак, в зв`язку з відсутністю інформації в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо вказаної вище довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022, якою позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статті 42а графи II Розкладу хвороб, останній звернувся до відповідачів з відповідними заявами.
Листом від 18.10.2025 №2В/2 4453 відповідач 1 процитував норми законодавства та повідомив, що згідно інформації з Реєстру позивач, як військовозобов`язаний громадянин України був відновлений на військовому обліку 16.04.2019 у ІНФОРМАЦІЯ_6 , де й перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних по теперішній час. Внесення записів до бази даних Реєстру щодо взяття позивача на військовий облік та виключення з військового обліку, а також внесення змін до персональних та службових даних позивача ІНФОРМАЦІЯ_9 не здійснювались. Рекомендовано звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_10 для виправлення розбіжностей наявних записів у ВОД з записами в Реєстрі. 
Листом від 24.11.2025 №12/11133 відповідач 2 повідомив позивача, що в рамках кримінального провадження№62024100130000414 від 07.03.2024 ТУ ДБР у м. Києві під час обшуку було вилучено відповідні документи військовозобов`язаних осіб виключених з військового обліку за станом здоров`я. У зв`язку з вилученням Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань Журналів реєстрації тимчасових посвідчень, виданих військовозобов`язаним ІНФОРМАЦІЯ_2 , Книг протоколів ВЛК та документів позивача, станом на момент надання відповіді вищезазначені документи фігурують в рамках кримінального провадження, на даний час внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не є можливим.
Листом від 03.12.2025 Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, за результатами розгляду адвокатського запиту від 27.11.2025, зареєстрованого 27.11.2025 за вхідним №53901-25/к, щодо надання інформації в межах кримінального провадження № 62024100130000414 від 07.03.2024 повідомив, що орган досудового розслідування позбавлений законодавчо визначених підстав для задоволення адвокатського запиту зважаючи на те, що останній стосується надання інформації в межах кримінального провадження № 62024100130000414 від 07.03.2024.
Вказані доводи відповідачів не приймаються судом до уваги, зважаючи на наступне.
Так, суд зазначає, що правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначені в Закону України від 16.03.2017 № 1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон № 1951-VIII).
Статтею 1 Закону № 1951-VIII визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1951-VІІІ основними завданнями Реєстру є:
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 3 Закону № 1951-VІІІ визначено, що основними засадами ведення Реєстру є: обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1951-VІІІ держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
Згідно із частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VІІІ органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (частина восьма статті 5 Закону № 1951-VІІІ).
Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частина дев`ята статті 5 Закону №1951-VІІІ).
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1951-VІІІ до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості:
1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Частиною першою статті 7 Закону № 1951-VІІІ визначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1951-VІІІ до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема відомості про виконання військового обов`язку; відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи).
Статтею 9 Закону №1951-VIII визначено права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Так, призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключения) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключения) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.
Частиною 3 статті 14 Закону №1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Відповідно до ст. 15 Закону №1951-VIII особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.
Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів має відображатись повна та дійсна інформація щодо призовників, військовозобов`язаних і резервістів, для забезпечення ведення військового обліку громадян України. Органи адміністрування Реєстру, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зобов`язані вносити до Реєстру інформацію щодо призовників, військовозобов`язаних та резервістів, в тому числі і відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку, відомості про виконання військового обов`язку, відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи), а також проводити актуалізацію цієї інформації у разі її зміни.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487), відповідно до пункту 2 якого військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.
Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно із пунктом 14 Порядку № 1487 військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 16 Порядку № 1487 військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.
Пунктом 20 Порядку № 1487 визначено, що військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.
У пункті 79 Порядку № 1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них; забезпечують громадян військово-обліковими документами та зберігання зданих або вилучених у призовників, військовозобов`язаних та резервістів військово-облікових документів; проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього; виконують функції з ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Пунктом 81 Порядку № 1487, зокрема, визначено, що особиста присутність призовників, військовозобов`язаних та резервістів для зняття або виключення з військового обліку у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів не обов`язкова.
Так, суд зазначає, що відповідальними за організацію та забезпечення зберігання облікової документації військовозобов`язаних, персональних даних, які в них містяться, збереження підтвердних документів, що стали підставою для виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також своєчасне внесення даних про військовозобов`язаного, у тому числі й про виключення з військового обліку із зазначенням підстав, до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, є саме ТЦК та СП.
Однак, як встановлено судом відомості про результати медичного огляду ВЛК щодо непридатності позивача до військової служби, які мали бути обов`язково та своєчасно внесені до Реєстру ІНФОРМАЦІЯ_11 , як того вимагає Закон №1951-VIII, досі відсутні. 
Суду не надано доказів визнання нечинною довідки ВЛК від 06.07.2022 №01 чи притягнення до відповідальності осіб, які оформили та видали її позивачу, тому суд вважає, що остання є допустимим доказом, що позивач виключений з військового обліку військовозобов`язаних через непридатність до військової служби за станом здоров`я з 06 липня 2022 року.
Суд зазначає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (не належне виконання) ТЦК та СП, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.
Розбіжності в документах, які заповнюються посадовими особами ТЦК та СП також не можуть створювати негативних наслідків для позивача.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно із частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).
Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Таким чином, встановивши порушення прав позивача, суд має обрати такий захист, який з урахуванням конкретних обставин справи буде ефективним з точки зору частини 1 статті 2 КАС України та статті 13 Конвенції та виключатиме можливі подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , якого відповідно до довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Щодо позовних вимог до відповідача 2, то останні задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи. Як встановлено судом вище позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , як наслідок дії щодо внесення інформації про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку відповідно до довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022 слід здійснити відповідачу 1. 
Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Також позивачем було подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, при вирішенні якого суд зважає на те, що в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.
При вказаних обставинах, суд вважає, що в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду необхідно відмовити.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частини третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 968,96 грн. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про виключення ОСОБА_1 з військового обліку за станом здоров`я на підставі довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 , якого відповідно до довідки ВЛК № 01 від 06.07.2022 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
В решті позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідач 2: ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складено 11.03.2026.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО