Справа № 390/369/26
Провадження № 3/390/105/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" березня 2026 р. м. Кропивницький
Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Квітка О.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Оситняжка Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянин України, військовослужбовець, РНОКПП НОМЕР_1 , є особою з інвалідністю 2 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП,
встановив:
о 11 год 16 хв 10 лютого 2026 року на дорозі М-30 (726 км) ОСОБА_1 керував т/з Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування, правопорушення вчинене повторно протягом року (постанова ЕНА 4894215 від 04.06.2026).
Крім того, о 11 год 16 хв 10 лютого 2026 року на дорозі М-30 (726 км) ОСОБА_1 керував т/з Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820, результат огляду 0,87 проміле). 
ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розглянути справу без його участі, вину визнає в повному обсязі. 
В судовому засіданні досліджені: протоколи про адміністративні правопорушення від 10.02.2026; постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП від 04.06.2025; постанова Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.07.2024, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП; довідки САП Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія, про належність автомобіля Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 ; акт огляду на стан сп`яніння та результат тесту (0,87 проміле); відезозапис події та інші матеріали. 
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі –ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно із п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Відповідно до вимог п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «О`Галлорна та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 вказано, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
Отже, своїми діяннями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та п. 2.1а Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Відповідно до ст. 33 КУпАП суд, при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини.
Обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника, судом не встановлено. 
Згідно із ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Так як правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає більш серйозні стягнення у виді штрафу, то суд вважає, що санкцію необхідно призначити саме в межах санкції цієї статті. 
Зважаючи на наявність інвалідності у ОСОБА_1 , отриманої внаслідок війни, суд вважає за недоцільне застосовувати додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу. 
Враховуючи особу правопорушника, характер вчинених правопорушень, ступінь його вини, суд вважає за доцільне застосувати стягнення у виді штрафу із позбавлення права керування транспортними засобами. 
Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 
Оскільки ОСОБА_1 є особою із інвалідністю 2 групи, то судовий збір не стягується. 
Керуючись ст.ст. 1, 30, 33, 36, 283-285 КУпАП, на підставі ст. ст. 126, 130 КУпАП, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»,
постановив:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вказаний строк постанова надсилається для примусового виконання, в порядку якого з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Кропивницький районний суд Кіровоградської області особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.О.Квітка