КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/28501/25 Головуючий 1-ї інстанції: Кравченко Я.В.
Провадження №33/824/1331/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Родіоновою К.Є., за участю: захисника - адвоката Натальчук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Натальчук Валентини Вікторівни на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, посвідчення водія НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп; за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) копійок. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник - адвокат Натальчук В.В., подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2026 року №760/28501/25, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та прийняти в цій частині нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Апелянт на обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що вищезазначена постанова в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вважає його незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Апелянт вказує, що під час винесення оскаржуваної постанови суд першої інстанції не здійснив оцінки доказів, наданих стороною захисту разом із клопотанням про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Суд залишив поза увагою наявність достатніх підстав для задоволення зазначеного клопотання та необґрунтовано відмовив у його задоволенні, не навівши мотивів такої відмови.
Апелянт зазначає, що під час розгляду справи не було забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин, що є грубим порушенням норм процесуального права.
Крім того, фактично доводи сторони захисту не були належним чином розглянуті та оцінені, що свідчить про формальний характер судового розгляду. Зазначає, що не була почута судом, а її позиція не знайшла відображення в оскаржуваній постанові.
Разом з цим, ознайомившись з протоколами серії ЕПР 1 №473697 було виявлено ряд суттєвих недоліків при його оформленні, про які було акцентовано увагу суду в письмовій формі. Однак судом не було прийнято до увагу вказані недоліки допущені при оформленні вищевказаного протоколу.
Надані суду докази на думку апелянта, не можуть бути визнаними належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджуються із стандартом доказування «поза розумними сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст. 130КупАП. 
Так, 04.10.2025 року приблизно о 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 разом із дружиною рухався автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2 , по крайній лівій смузі по площі Солом`янській. Під час здійснення повороту на вул. Василя Липківського, навпроти будинку № 45, автомобіль, який рухався поряд, раптово здійснив різкий маневр перестроювання у смугу руху ОСОБА_1 . У зв`язку з погіршенням погодних умов та недостатньою видимістю водій не зміг належним чином зреагувати на зміну дорожньої обстановки, у результаті чого на слизькій ділянці дороги втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль та світлофор отримали механічні пошкодження, а дружина ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді саден правої сторони обличчя.
В апеляційній скарзі наголошується, що після ДТП ОСОБА_1 перебував у стані гострого стресу, був розгублений та перебував у ступорі, що пояснюється пережитим потрясінням та психологічною травмою.
Також, ОСОБА_1 , не заперечує факту керування транспортним засобом, однак категорично заперечує перебування у стані алкогольного сп`яніння та факт відмови від проходження огляду.
Зазначається, що з відеозапису з бодікамери працівників поліції не вбачається жодної зафіксованої ознаки алкогольного сп`яніння. Працівниками поліції не було належним чином встановлено та задокументовано ознак сп`яніння. Посилання на порушення мови апелянт вважає безпідставними, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відповідав на запитання чітко та зрозуміло, а його поведінка відповідала обстановці.
Апелянт також зазначає, що 04.10.2025 року з 19:00 до 20:30 ОСОБА_1 проходив лікування у Медичному центрі ТОВ «ЛЮМІДЕНТ» у лікаря-стоматолога  ОСОБА_2 , де йому було проведено препарування каріозних порожнин зубів 3.6 та 4.6 із застосуванням місцевої анестезії.
На думку апелянта, саме залишкові ефекти місцевого знеболення (оніміння язика та губ, вплив на координацію м`язів обличчя та мови) могли спричинити тимчасову нечіткість мовлення та зниження концентрації, що працівниками поліції було помилково інтерпретовано як ознаки алкогольного сп`яніння.
Додатково вказується, що того ж дня ОСОБА_1 самостійно звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Згідно з висновком за результатами медичного огляду від 12.10.2025 року, ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у ОСОБА_1 станом на 04.10.2025 року не виявлено.
Апелянт вважає, що зазначений медичний висновок належним та допустимим доказом, який спростовує твердження про перебування у стані сп`яніння та не був належним чином оцінений судом першої інстанції.
Відеозаписи, долучені до протоколу, не є безперервними та не відображають повної картини події. Чіткої та однозначної відмови від проходження огляду у медичному закладі на відео не зафіксовано. Навпаки, з матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово запитував про підстави проходження огляду, однак його запитання були проігноровані.
Крім того, зазначається, що працівниками поліції не надано належних і допустимих доказів, які б достеменно підтверджували факт керування транспортним засобом саме у стані алкогольного сп`яніння.
Апелянт вважає, що відсутність доказів перебування у стані сп`яніння та недоведеність вини виключають наявність складу адміністративного правопорушення та є підставою для закриття провадження у справі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Судом першої інстанції встановлено, що 04.10.2025 о 20 год 45 хв у м. Київ, вул. Василя Липківського, навпроти буд. 45, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з даних, що містяться в матеріалах справи, а саме: даних картки обліку адміністративного правопорушення (а.с.1), даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №473697 від 04.10.2025 року (а.с.2); даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №473645 від 04.10.2025 року (а.с.3); даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.10.2025, у якому зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови (а.с.5); даних розписки ОСОБА_3 від 04.10.2025 (а.с.6), даних картки обліку адміністративного правопорушення (а.с.7), даних схеми місця ДТП від 04.10.2025 (а.с.9), письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.10.2025 (а.с.10); даних витягу з підсистеми «Армор» щодо ОСОБА_1 (а.с.11), даних реєстраційної картки транспортного засобу «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.12), відеозапису з нагрудних камер поліцейських (а.с.13).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.
Твердження захисника про те, що суд першої інстанції не надав оцінки доказам сторони захисту та формально розглянув справу, спростовуються змістом оскаржуваної постанови, у якій наведено аналіз наданих доказів та мотиви, з яких суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 . Невдоволення сторони захисту результатом оцінки доказів не свідчить про її відсутність чи формальний характер розгляду.
Посилання апелянта на наявність недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №473697 не спростовують факту вчинення правопорушення, оскільки протокол відповідає вимогам закону, підписаний особою, яка притягається до відповідальності, а також містить підпис про роз`яснення йому прав та обов`язків. Будь-яких зауважень щодо не роз`яснення прав або неможливості реалізації права на захист у протоколі не зазначено.
Доводи апелянта про відсутність ознак алкогольного сп`яніння спростовуються відеозаписом з бодікамер працівників поліції, який долучений до матеріалів справи та досліджений судом. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв працівників поліції про вживання алкогольних напоїв. Крім того, працівники поліції неодноразово пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу драгер, на що ОСОБА_1 відповідав запитанням «навіщо», а після роз`яснення правових наслідків відмови - відмовився від проходження огляду, що зафіксовано на відео (момент 00:11:17). Також із відеозапису вбачається відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я.
Посилання захисника на те, що порушення мовлення було зумовлене стоматологічним втручанням та застосуванням місцевої анестезії, є припущенням та не підтверджує відсутності підстав для проведення огляду. Сам факт відмови особи від проходження огляду є самостійною та достатньою підставою для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Долучений стороною захисту висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.10.2025, який ОСОБА_1 проходив самостійно, не спростовує висновків суду першої інстанції. Із зазначеного висновку вбачається, що огляд проводився 04.10.2025 о 23 год. 57 хв., тоді як подія мала місце близько 20 год. 45 хв., що підтверджується матеріалами справи та відеозаписом. Таким чином, огляд проведено через проміжок часу більше 2х годин після події, що об`єктивно не дає можливості встановити стан особи саме на момент керування транспортним засобом. Крім того, самостійне звернення до медичного закладу після відмови від огляду в установленому порядку не нівелює факту такої відмови.
Доводи апелянта про відсутність належних доказів керування транспортним засобом у стані сп`яніння також є безпідставними, оскільки відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає не лише за керування у стані сп`яніння, а й за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Факт такої відмови підтверджується відеозаписом та матеріалами справи.
Таким чином, наявні у справі докази в їх сукупності є належними, допустимими та достатніми для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Натальчук Валентини Вікторівни - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 січня 2026 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева