ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 187/551/26
2/0187/486/26 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2026 р. 

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Іщенко І.М., за участю секретаря судового засідання Єрмолаєвої О.В., прокурора Самойлюк Р.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кондратова В.Г., в інтересах держави, в особі: Петриківської селищної ради, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу,

В С Т А Н О В И В

26.03.2026 року до суду звернувся керівник Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кондратов В.Г., в інтересах держави, в особі: Петриківської селищної ради, з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, посилаючись на те, що постановою Петриківського районного суду у справі№187/2134/23 від 09.11.2023 року ОСОБА_1 визнано винним увчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушенняправил рибальства) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі340 грн, з конфіскацією знарядь лову: сітки жилкової -1 шт.: довжиною
20 м., висотою 1,6 м., з вічком 55х55 мм; гумових штанів та водних живих ресурсів:риби лящ, в кількості 10 шт., загальною вагою 6 кг.
Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 21.09.2023 о 04-00 год. на Кам`янському водосховищі поблизу бази відпочинку «Золоті піски» ПетриківськоїТГ Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_1 здійснювавнезаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме: сіткою жилковою, вкількості 1 шт., в гумових штанах в забрід. Виловив рибу лящ, в кількості 10 шт.,загальною вагою 6 кг., чим завдав рибному господарствуматеріальних збитків на загальну суму 16490 грн.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення
підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 049484 від21.09.2023, з поясненнями правопорушника, де він зазначив, що ловив рибу
забороненим знаряддям лову в забрід, виловив рибу лящ 10 шт., описом знарядь лову,водних живих ресурсів та вилученого майна від 21.09.2023, розрахунком збитків назагальну суму 16490 грн, накладною № 2/21/09/2023 від 21.09.2023 року про передачуриби лящ, в кількості 10 шт.Дана постанова набула законної сили 21.11.2023.
Згідно розрахунку збитків до протоколу про адміністративне правопорушення№ 049484 від 21.09.2023 розмір шкоди, завданої навколишньому природномусередовищу внаслідок протиправних дій становить 16490 грн, яку просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі: Петриківської селищної ради шкоду; стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської областівід 26березня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5ст. 279 ЦПК Українивирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 40-41).
Прокурор Самойлюк Р.О.в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Пояснила, що Слобожанською окружною прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог чинного законодавства щодо відшкодування збитків, завданих порушенням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища на підвідомчій території, встановлено факт невідшкодування шкоди, заподіяної  ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в розмірі 16490 грн, які вона просить стягнути з відповідача. Також просила стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.
ПредставникПетриківської селищної ради, в інтересах якої заявлено позов – ОСОБА_2 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила прийняти рішення у відповідності до чинних норм законодавства (а.с. 47-48).
Відповідач  ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти обставин, викладених у ньому.
Згідно зі ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд ухвалює рішення про його задоволення за наявності для того законних підстав.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, вислухавши прокурора, відповідача, дослідивши письмові докази та матеріали справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України,цивільне судочинствоздійснюється назасадах змагальностісторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.77ЦПК України, належнимиє докази,які містятьінформацію щодопредмета доказування. Предметомдоказування єобставини,що підтверджуютьзаявлені вимогичи запереченняабо маютьінше значеннядля розглядусправи іпідлягають встановленнюпри ухваленнісудового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми єдокази,які усвоїй сукупностідають змогудійти висновкупро наявністьабо відсутністьобставин справи,які входятьдо предметадоказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Слобожанською окружною прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог чинного законодавства щодо відшкодування збитків, завданих порушенням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища на підвідомчій території, встановлено факт невідшкодування шкоди, заподіяної  ОСОБА_1 внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, в розмірі 16490 грн.
Відповідно до постанови Петриківського районного суду у справі про адміністративне правопорушення № 187/2134/23 від 09.11.2023 року ОСОБА_1 21.09.2023 року о 04-00 год. на Кам`янському водосховищі поблизу бази відпочинку «Золоті піски» ПетриківськоїТГ Дніпровського району Дніпропетровської області здійснювавнезаконний вилов риби забороненим знаряддям лову, а саме: сіткою жилковою, в кількості 1 шт., в гумових штанах в забрід. Виловив рибу лящ, в кількості 10 шт.,загальною вагою 6 кг., чим завдав рибному господарствуматеріальних збитків на загальну суму 16490 грн. ОСОБА_1 визнано винним увчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП (грубе порушенняправил рибальства) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі340 грн, з конфіскацією знарядь лову: сітки жилкової -1 шт.: довжиною20 м., висотою 1,6 м., з вічком 55х55 мм; гумових штанів та водних живих ресурсів:риби лящ, в кількості 10 шт., загальною вагою 6 кг (а.с. 10-11).
Своїми діями  ОСОБА_1 порушив п.п. 1 п. 2 р. III, п.п. 1 п. 1 р. IV «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700, ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 провину визнав, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив.
Також відповідно до постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області у справі № 187/2134/23, факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення № 049484 від 21.09.2023 року, письмовими поясненнями, іншими матеріалами справи (а.с. 26-30).
На підставі викладеного  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 340 грн.
Розмір шкоди, заподіяної особами незаконним (з порушенням правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, визначено відповідно до такс, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 року № 1042 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, завданої порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного видобування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів, а також незаконного знищення чи погіршення середовища існування водних біоресурсів».
Таким чином, розмір шкоди, завданої  ОСОБА_1 порушенням законодавства про рибне господарство внаслідок незаконного добування (вилову), знищення або пошкодження водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) України (крім континентального шельфу України, виключної (морської) економічної зони України) відповідно додатку № 1 до Постанови КМУ № 1042, становить 16490 грн.
Так, п.п 1 п. 2 розд. III Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політика та продовольства України № 700 від 19.09.2022, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.11.2022 за № 1412/38748 передбачено, що рибалки зобов`язані дотримуватися вимог цих Правил, та інших вимог законодавства з питань охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до п.п. 1 п. 1 розд. IV Правил любительського і спортивного рибальства, забороняється добування (вилов) такими знаряддями лову: сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями лову, за винятком раколовок конструкції «хапка» та підсак, встановлених цими Правилами розмірів.
Також, згідно зі ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в незаконному вилученні об`єктів тваринного світу з природного середовища.
Відповідно до ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).
Згідно зі ст. 40 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, у станові або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених ч. 2 цієї статті.
В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, питання про стягнення з порушника на користь держави вищевказаних збитків під час розгляду Петриківським районним судом Дніпропетровської області справи № 187/2134/23 не вирішувалось.
Статтею 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та Положення про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2012 № 26, визначені повноваження органів рибоохорони, зокрема, здійснювати державний контроль (нагляд) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів, забезпечувати організацію та здійснювати державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у водних об`єктах та їх частинах, визначати розмір збитків, завданих рибному господарству, за затвердженими таксами та методиками, самостійно та через органи прокуратури подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Відповідно до ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ» та ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» об`єкти тваринного світу (в тому числі риби, ссавці, членистоногі, молюски тощо) знаходяться під охороною держави та належить до природних ресурсів загальнодержавного значення.
Згідно з вимогами ст. 25 Закону України «Про тваринний світ» рибальством вважається добування риби та водних безхребетних.
На території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове любительське та спортивне рибальство.
Правила рибальства, об`єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об`єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про тваринний світ» у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктів загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування.
В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об`єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України відповідно до цього та інших законів.
Охорона тваринного світу регламентована ст. ст. 36-37 Закону України «Про тваринний світ» та включає систему правових, організаційних, економічних, матеріально-технічних, освітніх та інших заходів, спрямованих на збереження, відтворення і використання об`єктів тваринного світу. Охорона тваринного світу передбачає комплексний підхід до вивчення стану, розроблення і здійснення заходів щодо охорони та поліпшення екологічних систем, в яких перебуває і складовою частиною яких є тваринний світ, між тим одним із заходів забезпечення охорони тваринного світу, є встановлення правил та науково обґрунтованих норм охорони, раціонального використання і відтворення об`єктів тваринного світу.
Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодувати завдані ним збитки. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до природних ресурсів загальнодержавного значення належать дикі тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території У країни, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об`єкти тваринного світу, на які поширюється дія Закону У країни "Про тваринний світ" і які перебувають у державній власності, а також об`єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті в комунальну або приватну власність і визнані об`єктами загальнодержавного значення. Таким чином, при незаконному вилові риби спричиняються прямі збитки державі.
Згідно зі ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Поняття «інтереси держави» з огляду на процесуальний аспект та особливості такого виду представництва держави органами прокуратури свого часу аналізував Конституційний Суд України (рішення від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 в справі № 1-1/99), зазначивши, зокрема, про те, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (абз. 2 п. З рішення).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств (абз. 3 п. 4 рішення).
Із урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (абз. 4 п. 4 рішення).
Крім цього, у справі «Hamer проти Бельгії» Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 27.11.2007 вперше зазначив, що навколишнє середовище, не будучи безпосередньо зазначеним у Конвенції, тим не менш являє собою цінність, в збереженні якої зацікавлені як суспільство, так і публічна влада і економічні імперативи та навіть деякі основні права, включаючи право власності, не повинні превалювати над екологічними міркуваннями, особливо якщо держава прийняла законодавство з цього питання.
Так, згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
В Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.
Відтак, несплата відповідачем визначеного в установленому законом порядку розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом рибних ресурсів, не лише безпосередньо зачіпає майнові та економічні інтереси держави, а й вплине на недофінансування державою природоохоронних заходів, спрямованих на забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини, яка є невід`ємною умовою сталого економічного та соціального розвитку України.
Незаконний вилов водних біоресурсів здійснено на Кам`янському водосховищі поблизу бази відпочинку «Золоті піски» Петриківської ТГ Дніпровського району Дніпропетровської області.
Таким чином, оскільки порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища відбулось на території Петриківської ТГ Дніпровського району Дніпропетровської області, заподіяна шкода підлягає стягненню на користь місцевого бюджету Петриківської ТГ.
В контексті правовідносин у даній справі інтереси держави полягають не тільки у захисті прав державних органів влади, а також у захисті прав та свобод місцевого самоврядування, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізуються у визначеному законом порядку та способі, який відноситься до їх відання.
Верховний Суд стверджує, що органи місцевого самоврядування є рівними за статусом носіями державної влади, як і державні органи.
За таких обставин, в даному випадку порушення інтересів держави полягає у недоотриманні місцевим бюджетом коштів у сумі 16490 грн.
Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 10.07.2018 у справі № 812/1689/16, постанові від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17, «не здійснення захисту» виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
«Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
«Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.
Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно.
У зв`язку з грубим порушенням відповідачем вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, що призвело до заподіяння матеріальної шкоди державі, порушено права та інтереси держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм та Петриківської ТГ Дніпровського району Дніпропетровської області.
Відповідно до п. 4 Положення про Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 895 від 30.09.2015, Держрибагентство відповідно до покладених на нього завдань, окрім іншого, здійснює державний нагляд (контроль) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів у виключній (морській) економічній зоні України, територіальному морі, внутрішніх водоймах України та у водах за межами юрисдикції України щодо рибальських суден, що плавають під Державним Прапором України, відповідно до міжнародних договорів України, а також контролює діяльність територіальних органів Держрибагентства.
Пунктом 7 зазначеного Положення передбачено, що Держрибагентство (орган рибоохорони) здійснює свої повноваження безпосередньо, а також через утворені в установленому порядку територіальні органи (органи рибоохорони).
Зважаючи на викладене, чинним законодавством визначено орган, уповноважений державою здійснювати функції контролю за використанням та охороною рибних запасів, у тому числі вживати заходи до відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного вилову риби, однак ні Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, ні його територіальним органом - Управлінням Державного агентства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області упродовж тривалого часу відповідних заходів не вжито, попри очевидність допущеного відповідачем правопорушення.
Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про господарські товариства», «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність» юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, а не в особі її відокремленого підрозділу.
Саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді не свідчить про надання такому підрозділу відповідних повноважень та визначення їх кола (аналогічну правову позицію висвітлено в п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суд України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).
Місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного
середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Для фінансування заходів, спрямованих на охорону навколишнього природного середовища, утворюються місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища (ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).
Так, згідно з частиною першою статті 69-1 Бюджетного Кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування ( крім бюджетів міст Києва та Севастополя) – 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим – 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя – 70 відсотків.
Тобто, завдані природним ресурсам збитки відшкодовуються шляхом
перерахування коштів на єдиний розподільчий казначейський рахунок на
адміністративній території якої скоєно правопорушення, на користь зведеного
бюджету, із якого місцевим органом Державної казначейської служби України в подальшому розподіляються конкретні суми коштів до Державного, обласного та місцевого бюджетів у вищевказаному співвідношенні.
Главою IV Порядку казначейського обслуговування доходів та інших
надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43, передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та Закону України «Про державний бюджет України» є доходами спеціального фонду державного бюджету, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі на ім`я відповідного органу Казначейства у розрізі територій та кодів класифікації доходів бюджету. Для щоденного акумулювання доходів спеціального фонду державного бюджету в Казначействі відкриваються аналітичні рахунки відповідно до законодавства, а саме: рахунки в розрізі областей, м. Києва та Казначейства за кожним видом доходів; рахунки для подальшого акумулювання доходів спеціального фонду державного бюджету в розрізі видів доходів.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що порушення правил рибальства, яке мало наслідком добування риби мало місце на території Петриківської селищної територіальної громади Дніпровського району Дніпропетровської області.
Таким чином збитки, завдані внаслідок порушення правил рибальства в
адміністративних межах Петриківської селищної ради (ОТГ), підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Петриківської селищної ради на розподільчий казначейський рахунок за кодом класифікації доходів бюджету (кодом платежу) 24062100.
З огляду на зазначене Петриківська селищна рада є уповноваженим органом на здійснення відповідних повноважень з метою захисту інтересів територіальної громади, а тому визначена позивачем у справі.
При наявності загрози інтересам держави та бездіяльності органу державної влади чи місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органів прокуратури інтересів держави в особі Петриківської селищної ради.
Отже, з огляду на зазначену норму Закону України «Про прокуратуру»,
прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки покликаний ці інтереси захищати.
Слобожанською окружною прокуратурою 24.11.2025 року до Петриківської селищної ради скеровано листа № 66-4619ВИХ-25, в якому останню проінформовано про те, що Петриківським районним судом відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та зазначено, що внаслідок протиправних дій останнього, завдано шкоди навколишньому природному середовищу, а також чи вживались нею самостійно заходи щодо стягнення шкоди навколишньому природному середовищу у судовому порядку.
Петриківською селищною радою, у відповідь на дане повідомлення
повідомлено, що кошти від ОСОБА_1 не надходили та те, що остання не вживала заходів щодо стягнення з ОСОБА_1 у судовому порядку вказаних коштів, що свідчить про бездіяльність Петриківської селищної ради, яка не ґрунтується на вимогах закону.
Таким чином, не звернення Петриківської селищної ради до суду з позовною заявою про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу незаконним рибальством, унеможливлює в подальшому вжиття цивільно-правових заходів для відновлення порушених інтересів територіальної громади у спірних правовідносинах та стягнення з відповідача вказаних коштів, а також безумовно свідчить про неналежне здійснення відповідним органом повноважень, спрямованих на захист державних інтересів.
Петриківська селищна рада демонструє усвідомлену пасивну поведінку щодо нездійснення захисту інтересів держави, враховуючи, що вказані інтереси
територіальної громади до цього часу залишаються не захищеними, селищна рада ухиляється від вжиття заходів до їх захисту, відповідна позовна заява окружної прокуратури є єдиним ефективним засобом захисту цих інтересів, оскільки лише прокуратура є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість звернутися до суду з позовом про стягнення з винної особи збитків, заподіяних адміністративним правопорушенням.
Також, моніторингом Єдиного державного реєстру судових рішень
установлено, що Петриківською селищною радою до суду не пред`являлися позови щодо стягнення з ОСОБА_1 шкоди, завданої незаконним виловом риби у сумі 16490 грн.
До делегованих повноважень органів місцевого самоврядування згідно з вимогами п. б, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.
Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Враховуючи те, що правопорушення вчинено на території Петриківської територіальної громади, платежі щодо відшкодування завданої навколишньому природному середовищу шкоди зараховуються на спеціальний рахунок селищної ради, а тому їх несвоєчасна сплата призводить до дефіциту місцевого бюджету.
Невідшкодування ОСОБА_1 шкоди, завданої рибним запасам, є порушенням вимог цивільного законодавства України, що у свою чергу призводить до порушення інтересів держави, яке виявляється у недоотриманні коштів Петриківською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18, представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
Також, відповідно до п. 43 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Зважаючи на викладене, прокуратурою у повній мірі виконано вимоги, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, повідомленням прокурора на адресу відповідних суб`єктів владних повноважень про звернення до суду, що свідчить про наявність підстав для відповідного представництва.
Таким чином, Слобожанська окружна прокуратура звертається з даним позовом до суду на захист інтересів держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції держави у спірних правовідносинах у зв`язку з нездійсненням Петриківською селищною радою та Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм захисту інтересів держави в суді, як суб`єктами, до компетенції яких віднесено відповідні повноваження.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої водним живим ресурсам є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо судових витрат, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь прокуратури підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн (а.с. 38) за подачу позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 81, 89, 206, 259, 263-265, 268, 273, 282, 365 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 16, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», Законами України «Про тваринний світ», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», суд

У Х В А Л И В

Позовні вимоги керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області Кондратова В.Г., в інтересах держави, в особі: Петриківської селищної ради, до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер і серія паспорта НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової
картки платника податків: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави, в особі: Петриківської селищної ради шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті незаконного лову риби, у розмірі 16490 грн (шістнадцять тисяч чотириста дев`яносто грн) на рахунок:
UA788999980333119331000004519 (код класифікації доходів бюджету: 24062100, отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Петриківська селищна рада/24062100, ЄДРПОУ 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.).

Стягнути на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м.
Дніпро, пр. Д. Яворницького, 38, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ р/р UA228201720343160001000000291 код за ЄДРПОУ 02909938) понесені судові витрати у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.).

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони, які не були присутніми в день оголошення судового рішення можуть оскаржити його до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Суддя        І.М. Іщенко