Справа № 517/260/26
Провадження № 2/517/180/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2026 року	смт. Захарівка	

Захарівський районний суд Одеської області в складі:        головуючого судді Гончар І.В.,          за участі секретаря Заболотної Л.В.,                       розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,                          В С Т А Н О В И В: 
Заявниця звернулася до суду з позовом до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно.  Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 .. Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 га умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало йому на підставі сертифікату серії ОД № 037449, як члену КСП "Прогрес". Вона звернулася до Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з наміром оформити спадщину, проте постановою державного нотаріуса Романової І.С. від 21.08.2024 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало татові не може бути видано, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), тому змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.  В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі .  Представник Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши що позовні вимоги визна.ть в повному обсязі та не заперечують щодо їх задоволення. 
У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у підготовчому судовому засіданні та ухвалення судового рішення, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України - немає.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволеню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть виданого 21.02.2024 повторно Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) серії НОМЕР_1 , актовий запис № 24 від 15.12.1997.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 5,71 га умованих кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало йому на підставі сертифікату серії ОД №037449, як члену колективного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" с. Павлівка Фрунзівського району Одеської області, виданого на підставі розпорядження голови Фрунзівської районної державної адміністрації за № 271/96 від 22.07.1996 та зареєстровано у Книзі реєстрів сертифікатів на право і земельну частку (пай) за № 449 по Павлівській сільській раді, що підтверджується листом відділу №7 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 13.06.2025 року № 1040/356-25 та належним чином завіреної копії Книги реєстрації сертифікатів на право земельну частку (пай).
Відповідно до копії газети, доданої до матеріалів справи, було подано оголошення до Захарівської районної газети «НовинаР» від 27 квітня 2024 року №17(8693), про те, що втрачений сертифікат серії ОД № 037449 виданий на ім`я ОСОБА_2 вважати недійсним.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2024 №408/01-16 позивачці Державним нотаріусом Романовою І.С. роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що належало татові не може бути видано, оскільки відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай).
Згідно відповіді Захарівської державної нотаріальної контори Одеської області №120/01-16 від 25.03.2026 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишав заповіт щодо свого майна; не звертались його спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини або відмову від неї; не видавались спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру - інформація у Спадковому реєстрі щодо ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутня.
Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 30 травня 2004 року «Про судову практику у справах про спадкуванн відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщі відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокре відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.
Оскільки спадщина була відкрита у 1997 році, до спадкої правовідносин застосовується положення ЦК УРСР, який діяв на момент відкриття та прийняття спадщини.
Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.             Відповідно до ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Згідно зі ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Ст. 548 ЦК УРСР було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Згідно довідки № 571 від 21.12.2023 року, виданої Павлівським старостинським округом Захарівськох селищної ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно постійно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом із своєю донькою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Тобто після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , як його донька, на протязі шести місяців з дня його смерті фактично прийняла спадщину шляхом її управління.
Пункт 113 чинної на той час Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. №18/5 зареєстрованим 07.07.1994 р. за № 152/361, передбачав, що доказом вступу управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця.   Статтями 560 і 561 ЦК УРСР було передбачено, що спадкоємці, закликані до спадкоємства, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.  Положеннями пунктів 4.12. і 4.14. глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» розділу II. Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 і зареєстрованого в Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.        Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).  Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)» не передбачена можливість видачі дубліката при втраті сертифіката. 
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.  Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на вищевказану земельну ділянку. 
Керуючись ст.ст.12, 81, 211, 264,265 ЦПК України, ст.ст.328, 1216-1218, 1233-1236, 1268 ЦК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву представника за позовом ОСОБА_1 до Захарівської селищої ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.    Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , мешканки: с. Мардарівка Подільського (раніше Котовського) району Одеської області, право у порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), площею 5,71 га в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Павлівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, право на яку належало, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № 037449, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 449, на підставі розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 271/96 від 22.07.1996 року.   Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.      Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.  

Суддя:              Ірина ГОНЧАР