Справа № 183/1905/25
№ 2/183/2700/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2026 року м. Самар 

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Фролової В.О.,
за участю секретаря судового засідання Сторожик А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 775132313 від 13.02.2022 у розмірі 24041,60 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 13.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ОСОБА_1 (боржник) укладено кредитний договір № 775132313 у формі електронного документу з використанням електронного підпису.
Позивач набув право вимоги стягнення заборгованості за цим кредитним договором в результаті неодноразового відступлення кредиторами свого права вимоги до боржника. Зокрема, 28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначених у відповідних реєстрах, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором.
В подальшому, 26.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу№ 26/12/Е. Відповідно до реєстру боржників від 26.12.2024 до договору факторингу № № 26/12/Е, до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 24041,60 грн., з яких: 22000 грн. - заборгованість за кредитом, а також 2041,60 грн. - заборгованість за несплаченими відсоткам за користування кредитом. 
Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 04.03.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 04.11.2025 задоволено клопотання позивача та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо емітованої картки на ім`я ОСОБА_1 та первинні документи обліку по рахунках останнього за період з 13.02.2022 по 18.02.2022.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Із позовної заяви вбачається, що у разі неявки в судове засідання відповідача, представник позивача не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 15.01.2026, є дата складення повного судового рішення 19.01.2026
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Так, 13.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії № 775132313, відповідно до п.2.1 якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов договору та додатків до нього. Сторони погодили, що кредит надається на 30 днів до 15.03.2022 (п.2.3, п.7.1 Договору).
Відповідно до п. 5.1.1 Договору за вибором позичальника, кожен окремий транш за цим договором може надаватися позичальнику шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки 5168-74ХХ-ХХХХ-4341, що відбувається до 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором.
Моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором (п.4.10.6 Договору).
З платіжного доручення від 13.02.2022 вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в сумі 22000 грн. У графі «призначення платежу» вказано про перерахування коштів за договором № 775132313 від 13.02.2022.
Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується довідкою №20.1.0.0/7-251118/103522-БТ, сформованою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та випискою по рахунках відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 та 13.02.2022 на вказаний рахунок зараховано 22 000 грн.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більшесторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №775132313 від 13.02.2022.
Також, як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01.
Згідно із п.2.1 укладеного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з п.п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Отже, договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною договору факторингу.
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії договору закінчується 28.11.2019.
В подальшому, 28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2020.
Також, 31.12.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до якої строк дії договору продовжено до 31.12.2021.
Додатковою угодою №27 від 31.12.2021 строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2022. Укладанням додаткової угоди №31 від 31.12.2022 та додаткової угоди №32 від 31.12.2023 строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 продовжено до 31.12.2024.
Відповідно до реєстру прав вимог № 175 від 05.05.2022 ТОВ до «Таліон Плюс» відступлене право вимоги до боржників в тому числі і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 775132313 від 13.02.2022 в сумі 22616 грн.
Окрім того, 30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (п.2.1 Договору).
Відповідно до пункту 8.2 договору факторингу №23/0224-01 від 23.02.2024 строк дії договору закінчується 31.12.2024.
Згідно із витягом з реєстру прав вимоги №2 від 20.12.2023 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 24041,60 грн.
Також, 26.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 775132313 від 13.02.2022 (реєстр боржників від 26.12.2024).
Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. 
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі №910/11965/16.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено 13.02.2022, тобто через чотири роки після укладення 28.11.2018 договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» щодо ОСОБА_1 на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, та сторони не могли передбачити, що 13.02.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» буде укладено договір з ОСОБА_1 .
Таким чином, позивач ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до нього права вимоги від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 775132313, який був укладений 13.02.2022.
Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28.11.2018, від 30.10.2023.
Враховуючи, що позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за Кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «ЕЙС».
Таким чином, встановивши, що кредитним договором № 775132313 від 13.02.2022, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 13.02.2022 не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «ЕЙС», суд вважає, що останнє не має права вимагати від відповідача сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.
На підставі викладеного, керуючись 12, 81, 141, 263-265,280-282 ЦПК України, суд, 

УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Судові витрати покласти на позивача.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: м. Київ, Харківське шосе, буд.19, офіс 2005.
відповідач: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено і підписано 19 січня 2026 року.

Суддя           В.О. Фролова