Справа № 420/18002/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо ненарахування пенсії з урахування усіх періодів, визначених в розділі «Відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004 (за даними оцифрованих документів) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: навчання у «Ждановский строительный техникум» в період з 01.09.1979 по 25.03.1983; проходження виробничої практики в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 03.09.1981 по 09.10.1981; робота в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 17.02.1984 по 15.05.1984; робота на Маріупольському заводі металоконструкцій в період з 01.06.1992 по 21.02.1994; військова служба, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Добропілля) від 26.07.2024; робота в Маріупольському БУ-2 треста «Укрметалургремонт»/ВАТ «Азовметалургремонт» в період з 24.02.1994 по 30.04.1996 на підставі заяв позивача від 27.02.2024, 26.03.2024 та 28.05.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію позивачу з урахування усіх періодів, визначених в розділі «Відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004 (за даними оцифрованих документів) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: навчання у «Ждановский строительный техникум» в період з 01.09.1979 по 25.03.1983; проходження виробничої практики в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 03.09.1981 по 09.10.1981; робота в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 17.02.1984 по 15.05.1984; робота на Маріупольському заводі металоконструкцій в період з 01.06.1992 по 21.02.1994; військова служба, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Добропілля) від 26.07.2024; робота в Маріупольському БУ-2 треста «Укрметалургремонт»/ВАТ «Азовметалургремонт» в період з 24.02.1994 по 30.04.1996 на підставі заяв позивача від 27.02.2024, 26.03.2024 та 28.05.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області при призначенні та подальших перерахунках пенсії за віком протиправно не врахувало до його страхового стажу окремі періоди навчання у технікумі, проходження виробничої практики та роботи на підприємствах у м. Маріуполь, а також період військової служби, попри наявність відповідних записів у трудовій книжці та надання підтверджуючих документів. Позивач наголошує, що через таку бездіяльність територіальних органів Пенсійного фонду України він недоотримав належні пенсійні виплати у період з січня по серпень 2024, що є порушенням принципу належного урядування та його конституційного права на соціальний захист.
Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, оскільки всі спірні періоди навчання, роботи та військової служби враховані до страхового стажу позивача під час попередніх перерахунків пенсії. Зокрема, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказало, що на підставі заяв позивача від 2024 та 2025 до його стажу зараховано навчання у технікумі у період з 1979 по 1983, роботу на Маріупольському заводі металоконструкцій та в інших організаціях, а також військову службу у період з 1984 по 1986, що в сукупності склало 41 рік 7 місяців 23 дні страхового стажу. Відтак, орган пенсійного фонду стверджує, що діяв виключно в межах повноважень та згідно з чинним законодавством, а правові підстави для повторного зобов`язання здійснювати вже проведені нарахування відсутні.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області є неправомірними, оскільки орган систематично ігнорував обов`язок повідомляти заявника про необхідність дооформлення документів або надання додаткових доказів у встановлений тримісячний строк. Представник позивача наголошує на суперечливості позиції відповідача, адже окремі періоди навчання та роботи спочатку не зараховувалися через нібито відсутність оригіналів або неповні дані, проте згодом ці ж самі періоди були враховані без надання будь-яких нових документів. Зокрема, це стосується диплома про навчання та відомостей про військову службу, належно зафіксованих в особистій картці форми П-2, яку фонд безпідставно відмовився брати до уваги.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
29.01.2024 позивачу призначено пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням набутого страхового стажу 32 роки 3 місяці 1 день, що зазначено у довідці форми РС-право за періоди з 1982 по 2022.
Однак, до страхового стажу позивача не зараховано окремі періоди роботи згідно із записами трудової книжки від 04.09.1981 серії НОМЕР_1 .
28.05.2024 позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про перерахунок пенсії у зв`язку з наданням додаткових документів. 
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, та прийняло рішення № 155250027248 від 04.06.2024. 
На підставі наданої скан-копії диплому від 25.03.1983 серії НОМЕР_2 , виданого Макіївським інженерно-будівельним інститутом, та трудової книжки, з 01.06.2024 проведено перерахунок пенсії. Згідно з цим рішенням до страхового стажу зараховано період навчання з 01.09.1979 по 25.03.1983, періоди роботи з 01.06.1992 по 21.02.1994 та з 24.02.1994 по 30.04.1996. Водночас у зарахуванні періодів проходження військової служби відмовлено, оскільки вони підтверджувалися лише карткою П-2.
27.07.2024 позивач повторно звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та надав скан-копії довідки від 26.07.2024 № 01/3486, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , про проходження дійсної військової служби з 20.05.1984 по 27.04.1986. 
На підставі уточнюючих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії з 01.08.2024, та згідно з наданими документами до страхового стажу додатково зараховано період військової служби з 20.05.1984 по 27.04.1986 та період роботи з 17.02.1984 по 15.05.1984.
Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу 41 рік 7 місяців 23 днів, що підтверджується довідкою форми РС-право за період з 1979 по 2022.
Водночас, відповідно до довідки про доходи № 6575555515702567 від 14.08.2024 у період з січня 2024 по серпень 2024 через первинне неврахування зазначених періодів територіальними органами Пенсійного фонду України позивач недоотримав пенсію.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно із пунктом шостим частини першої ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.
Стаття 1 Закону № 1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини першої ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Згідно з частиною третьою ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Пунктами першим та другим частини першої ст. 64 Закону № 1058-ІV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
З матеріалів справи вбачається, що обчислення пенсії позивача проведено без урахування зараховних відповідачем періодів навчання у «Ждановский строительный техникум» в період з 01.09.1979 по 25.03.1983; проходження виробничої практики в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 03.09.1981 по 09.10.1981; роботи в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 17.02.1984 по 15.05.1984; роботи на Маріупольському заводі металоконструкцій в період з 01.06.1992 по 21.02.1994; військової служби, роботи в Маріупольському БУ-2 треста «Укрметалургремонт»/ВАТ «Азовметалургремонт» в період з 24.02.1994 по 30.04.1996, які зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області що підтверджується довідкою форми РС.
З урахуванням викладеного, та беручи до уваги довідки форми РС-право про періоди страхового стажу та довідки про доходи № 6575555515702567, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача, щодо ненарахування пенсії з урахування усіх періодів, визначених в розділі «Відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004» Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити пенсію позивачу з урахування усіх періодів, що були зараховані пенсійними органами, а саме: навчання у «Ждановский строительный техникум» в період з 01.09.1979 по 25.03.1983; проходження виробничої практики в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 03.09.1981 по 09.10.1981; робота в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 17.02.1984 по 15.05.1984; робота на Маріупольському заводі металоконструкцій в період з 01.06.1992 по 21.02.1994; військова служба, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Добропілля) від 26.07.2024; робота в Маріупольському БУ-2 треста «Укрметалургремонт»/ВАТ «Азовметалургремонт» в період з 24.02.1994 по 30.04.1996 на підставі заяв позивача від 27.02.2024, 26.03.2024 та 28.05.2025.
У відповідності до вимог частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений ним судовий збір.
Керуючись ст. 72 - 74, 77, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ЄДРПОУ: 20987385) про визнання дій протиправнимита зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо ненарахування пенсії з урахування усіх періодів, визначених в розділі «Відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004» (за даними оцифрованих документів) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити пенсію позивачу з урахування усіх періодів, визначених в розділі «Відомості про періоди трудових відносин у страхувальників до 2004 (за даними оцифрованих документів) Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з урахування усіх періодів, що були зараховані пенсійними органами, а саме:
навчання у «Ждановский строительный техникум» в період з 01.09.1979 по 25.03.1983; проходження виробничої практики в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 03.09.1981 по 09.10.1981; робота в БУ № 6 тресту «Ждановжилстрой» в період з 17.02.1984 по 15.05.1984; робота на Маріупольському заводі металоконструкцій в період з 01.06.1992 по 21.02.1994; військова служба, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 (м. Добропілля) від 26.07.2024; робота в Маріупольському БУ-2 треста «Укрметалургремонт»/ВАТ «Азовметалургремонт» в період з 24.02.1994 по 30.04.1996 на підставі заяв позивача від 27.02.2024, 26.03.2024 та 28.05.2025.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 968,96 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20.03.2026.
Суддя Олександр ХУРСА