Провадження № 1-кс/509/307/26
Справа № 509/1349/26 

УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
 
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
 
слідчого ОСОБА_4 ,
 
підозрюваного ОСОБА_5 ,
 
захисника, адвоката ОСОБА_6 ,
 
розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь, в режимі відео конференції, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162380000072 від 14.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, відносно 
 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села П`ятигорське Державинського району Тургайської області Республіки Казахстан, українця за національністю, громадянина України, який має середню спеціальну-освіту, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження та батька інваліда 2-ї групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого,
 
підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

СВ ВП № 1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за процесуального керівництва Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12026162380000072 від 14.02.2026 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
07.03.2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку передбаченому ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.263 КК України. 
09.03.2026 року ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 за наслідками розгляду клопотання слідчого погодженого з прокурором, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 11 години 00 хвилин 05.05.2026 року. Одночасно судом, визначено розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 160 (Ста шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 532 480.00 (П`ятсот тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень та роз`яснено порядок її внесення, а також процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. Рішення слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.03.2026 року в апеляційному порядку не оскаржувалося. 
10.04.2026 року захисником підозрюваного ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 , подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
 
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 зазначене клопотання підтримали, просили його задовольнити, обґрунтовуючи його тим, що після конфіденційної зустрічі з підзахисним, захисником було встановлено, що з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (збереження боєприпасів без належного дозволу) визнає у повному обсязі, дає правоохоронним органам викривальні покази, чим фактично сприяє правоохоронним органам у розкритті кримінального правопорушення. До вчиненого, з точки зору психічного стану підзахисного, відноситься з розумінням та засуджує свою поведінку, готовий понести покарання за свої дії. Є особою раніше не судимою. До кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.
За місцем свого проживання ОСОБА_5 характеризується виключно з позитивної сторони. Має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. 09.04.2026 року отримав пропозицію про роботу на посаді електрогазозварювальника в ПП «Сервіг».
Крім того, сторона захисту звертає увагу на те, що після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, ОСОБА_5 добровільно став до лав збройних сил України у званні рядового ЗСУ. Наразі має військове звання молодший сержант. Під час проходження військової служби неодноразового заохочувався та нагороджувався грамотами та медалями. Зокрема військовозобов`язаний ОСОБА_5 , добровільно мобілізований, наразі військове звання молодший сержант, нагороджений Указом президента України від 07.04.2022 року №69/2022 медаллю «За мобілізацію»; відзнакою «Знак Доблесті» наказом №132 від 23.09.2023 року; наказом №161 МОУ медаллю «Золотих хрест» від 10.01.2024 року; медаллю «Захисник Батьківщини» наказ №56 від 19.05.2023 року. Під час проходження військової служби за мобілізацією неодноразово отримував травми (поранення, контузії, каліцтво), що підтверджується медичною документацією та довідкою командира військової частини НОМЕР_1 . За місцем служби за мобілізацією, характеризується виключно з позитивної сторони, за корупційні правопорушення не притягувався.
14.04.2026 ОСОБА_5 , був додатково допитаний слідчим, надав чіткі послідовні покази по обставинам скоєння кримінального правопорушення, повністю визнав провину.
На підставі сукупності зібраних стороною захисту документів, що характеризують особу підозрюваного, захист вважає, вважають, що в ході кримінального провадження змінилися підстави застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання під вартою, внаслідок нових обставин отриманих стороною захисту після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, тобто виявлення тих, які існували раніше, але про які не було відомо, слідчому, прокурору, стороні захисту та суду на час прийняття рішення.
Сторона захисту вважає, що запобіжним заходом який забезпечить виконання покладення на підозрюваного обов`язків та запобігатиме ризикам визначеним ст. 177 КПК України буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. 
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечував, при цьому підтвердив, що ОСОБА_5 дійсно визнав свою вину, падав покази які узгоджуються з наявними в матеріалах справи доказами, виявив бажання та ініціативу щодо активної співпраці зі слідством.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані суду докази, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.201 КПК України, 1.Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. 4.Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
 
Відповідно до п. 9 Листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилене.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню. Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам) вчинити протиправні дії.
Відповідно до п.10 Листа від 04.04.2013р. №511-550/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим. Відповідно до положень ст.198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» (заява №16437/04, п.43, 14 лютого 2008 року) суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п.282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.07.2014 року у справі «Мала проти України» (Заява № 4436/07) у п.47-49 наголосив, що статтею 6 Конвенції гарантується право на справедливий розгляд справи, нею не встановлюється жодних правил щодо прийнятності доказів або способу, у який вони повинні бути оцінені, що, таким чином, є у першу чергу предметом регулювання національного законодавства та національних судів (див. рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain) [ВП], заява №30544/96, п. 28, ECHR 1999-I). Аналогічним чином, у першу чергу саме національні органи влади, зокрема суди, мають тлумачити національне право, а Суд не замінить своє тлумачення їхнім за відсутності свавільності. З урахуванням вищезазначеного Суд все одно має переконатися у тому, чи були справедливими процедури у їхній сукупності, включаючи спосіб, у який приймалися докази та процесуальні рішення (див. рішення від 15 червня 2004 року у справі «Таммінен проти Фінляндії» (Tamminen v. Finland), заява №40847/98, п.38).
Ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris v. the United Kingdom), заява № 68416/01, п. 59, ECHR 2005-ІІ). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), заява № 3932/02, п. 22). Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).
Згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (див. вищенаведене рішення у справі «Гарсія Руїс проти Іспанії» (Garsia Ruiz v. Spain), п. 26 із подальшими посиланнями).
Пунктом 3 ст.5 Конвенції передбачено додаткові гарантії захисту права на свободу. Зокрема, особа, яку затримано на законних підставах, має право на звільнення за наявності гарантії присутності на судових засіданнях.
У національному законодавстві мають діяти норми, які будуть узгоджуватися з практикою ЄСПЛ, згідно з якими при вирішенні питання про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою національні суди мають виходити з переконливості та доведеності державними органами обґрунтування будь-якого періоду позбавлення волі, а норми, які визначають принцип обов`язковості тримання, повинні бути скасовані.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним діям. При цьому тримання під вартою є виключним заходом, який може бути застосовано до особи лише за умови наявності ризиків, установлених законом, що доведено стороною обвинувачення. В усіх інших випадках повинні застосовуватися альтернативні запобіжні заходи. Більше того, кожного разу, коли суд переглядає правомірність тримання особи під вартою, він зобов`язаний аналізувати наявність ризиків і у випадку їх відсутності змінити запобіжний захід на більш м`який.
Судом встановлено, що у  ОСОБА_5 наявне постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, за місцем свого проживання характеризується з позитивної сторони. 09.04.2026 року отримав пропозицію про роботу на посаді електрогазозварювальника в ПП «Сервіг». Після початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, ОСОБА_5 добровільно став до лав збройних сил України у званні рядового ЗСУ. Наразі має військове звання молодший сержант. Під час проходження військової служби неодноразового заохочувався та нагороджувався грамотами та медалями. Зокрема нагороджений Указом президента України від 07.04.2022 року №69/2022 медаллю «За мобілізацію»; відзнакою «Знак Доблесті» наказом №132 від 23.09.2023 року; наказом №161 МОУ медаллю «Золотих хрест» від 10.01.2024 року; медаллю «Захисник Батьківщини» наказ №56 від 19.05.2023 року. Під час проходження військової служби за мобілізацією неодноразово отримував травми (поранення, контузії, каліцтво), що підтверджується медичною документацією та довідкою командира військової частини НОМЕР_1 . За місцем служби за мобілізацією, характеризується виключно з позитивної сторони, за корупційні правопорушення не притягувався, не має судимостей.
Також, слідчий суддя вважає, що, активна співпраця ОСОБА_5 , з правоохоронними органами, є вагомою підставою для зміни запобіжного заходу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, а саме, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, й саме такий запобіжний захід забезпечить належне виконання ОСОБА_5 , своїх процесуальних обов`язків та його активної участі в встановлені всіх обставин скоєння кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 201, 376 КПК України,- 

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026162380000072 від 14.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, задовольнити.
 
Змінити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що застосований Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 09.03.2026 р., на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. на строк до 05.05.2026 року.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та контактних номерів телефону;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України, в`їзд в Україну;
- не спілкуватись з свідками по даному кримінальному провадженню;
- щодня, на строк дії запобіжного заходу, з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин, не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Роз`яснити підозрюваному положення ст.181 ч.5 КПК України.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 05.05.2026 року.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 17.04.2025 р. о 08.30.

    Слідчий суддя 	    ОСОБА_1