Справа № 560/6161/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

04 березня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить: визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350) від 18.10.2023 № 254150022611 про відмову йому, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350): зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, такі періоди роботи ОСОБА_1 трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва: – з 01.05.1986 по 30.09.1986; – з 01.01.1993 по 31.03.2007; – з 01.01.2011 по 20.12.2022; призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах з 10.03.2023.
Ухвалою суду від 18.04.2025 відкрито провадження в адміністративній справі; ухвалено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 11.11.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою суду від 19.11.2025 ухвалено продовжити розгляд справи.
Ухвалою суду від 16.02.2026 у задоволенні клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відмовлено.
Ухвалою суду від 16.02.2026 клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи задоволено; залучено до участі у справі № 560/6161/25 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (код ЄДРПОУ: 21390940; адреса:14005, Україна, Чернігівська обл., місто Чернігів, вулиця П`ятницька, будинок, 83а).
Згідно із заявами по суті справи, позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити з огляду на таке. 
Вказує, що 10.03.2023 року звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначає, що заяву та додані документи, за принципом екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Стверджує, що рішеннями головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.10.2023 №254150022611 йому протиправно відмовлено у призначені пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи.
Позивач вважає, що прийняте відповідачем рішення про відмову в зарахуванні до пільгового стажу певних періодів його трудової діяльності є протиправним та суперечить чинному законодавству України.
У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області заперечує проти задоволення позову та зазначає, що у спірних правовідносинах діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
А отже, на думку відповідача, він не допустив порушення прав та законних інтересів позивача. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На день звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах – 10.03.2023 року – позивач досяг 55-річного віку.
З оспорюваного рішення відповідача від 18.10.2023 № 254150022611 убачається, що загальний страховий стаж позивача перевищує 30 років. 
У трудовій книжці позивача містяться записи про його роботу на сільськогосподарських підприємствах на посадах «тракторист» та «тракторист-машиніст», що охоплюють, зокрема, такі періоди: з 01.05.1986 по 30.09.1986; з 01.01.1993 по 31.03.2007; з 01.01.2011 по 20.12.2022.
До матеріалів справи долучено, зокрема, уточнюючі довідки підприємств № 1748 від 20.12.2022 та № 128 від 08.03.2023, у яких зазначено, що в наведених періодах позивач працював трактористом/трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва, був повністю зайнятий на роботах у рослинництві та тваринництві протягом виробничого сезону, з посиланням на первинні документи (наряди, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування заробітної плати тощо).
Акт зустрічної перевірки від 02.01.2023 № 2500-0902-1/4 та довідка звірки № 2500-0902-1/47 підтверджують відповідність відомостей, наведених в уточнюючих довідках роботодавця, первинній документації, а також фактичне виконання позивачем робіт на тракторах та іншій сільськогосподарській техніці з безпосередньою участю у виробництві сільськогосподарської продукції.
Із листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 02.06.2023 убачається, що під час перевірки відмовної електронної пенсійної справи позивача встановлено безпідставне неврахування до пільгового стажу: періоду навчання у професійно-технічному училищі за професією тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва; періоду строкової військової служби за умови роботи до призову на відповідній посаді; окремих періодів роботи трактористом-машиністом у сільськогосподарському виробництві.
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 21.08.2023 убачається, що цей орган фактично погодився з необхідністю зарахування додаткових періодів до пільгового стажу, повідомив про коригування пільгового стажу позивача та про прийняття рішення про призначення пенсії з подальшим направленням електронної пенсійної справи на перевірку.
Лист Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 13.06.2023 містить протилежний висновок щодо можливості зарахування окремих періодів до пільгового стажу, що зумовлено, зокрема, формальним підходом до найменування посади та змісту уточнюючих довідок.
На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що станом на дату прийняття оспорюваного рішення – 18.10.2023 – у розпорядженні пенсійних органів (зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке приймало рішення за результатами екстериторіального розгляду) фактично перебували: трудова книжка позивача; уточнюючі довідки роботодавців з посиланням на первинні документи; акти зустрічних перевірок та довідки звірки; листи контролюючих підрозділів Пенсійного фонду, які містять висновки щодо безпідставного неврахування частини пільгового стажу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Також суд вказує на те, що адміністративний суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень ретроспективно, тобто зважаючи на ті обставини, які існували у минулому на момент прийняття оспорюваного рішення, вчинення дій або бездіяльності.
Отже, суд, оцінюючи оспорювані рішення, дії або бездіяльність виходить лише з тих мотивів, якими керувався суб`єкт владних повноважень при прийнятті рішень, вчиненні дій або бездіяльності.
Такий підхід неодноразово відображений у практиці Верховного Суду при вирішенні публічно-правових спорів, зокрема, у постанові від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18.
Так, пункт «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (тут і далі - у редакції, чинній у спірний період) передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.
Пункт 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції, чинній у спірний період) передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.
Отже, суд вказує на те, що для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах необхідна сукупність таких умов (станом на дату звернення із заявою та дату прийняття рішення): досягнення 55-річного віку; наявність загального страхового стажу не менше 30 років; наявність пільгового стажу не менше 20 років роботи трактористом-машиністом у виробництві сільськогосподарської продукції.
Стаття 62 Закону № 1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок № 637 у редакції, чинній у спірний період). 
Пункт 20 цього Порядку передбачає, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування; стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Отже, суд вказує на те, що трудова книжка є первинним документом для підтвердження стажу, а уточнюючі довідки – спеціальним інструментом для підтвердження характеру та умов роботи, у тому числі пільгового.
Абзац другий пункту 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає про те, що за усталеною практикою Верховного Суду, цей час може бути зарахований і до пільгового стажу, якщо до призову особа працювала на посаді, що дає право на таку пенсію.
Верховний Суд у низці постанов сформував сталий підхід до застосування пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII та відповідних положень Закону № 1058-IV щодо трактористів-машиністів: визначальним є фактичний характер роботи, а не формальна назва посади.
У постановах від 08.05.2018 у справі № 672/455/17, від 20.02.2020 у справі № 182/6635/16-а, від 19.03.2021 у справі № 497/183/17 та від 16.01.2023 у справі № 171/843/17 Верховний Суд наголосив, що: уніфіковане найменування професії «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» запроваджене державними класифікаторами; використання підприємством у трудовій книжці найменувань «тракторист» чи «тракторист-машиніст» саме по собі не має вирішального значення; ключовим є те, чи особа фактично працювала на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного циклу сільськогосподарських робіт.
Недоліки ведення документації роботодавцем не можуть позбавляти працівника права на пільгову пенсію.
У постанові від 06.04.2022 у справі № 682/51/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність у довідці деяких формальних реквізитів не є підставою для відмови в зарахуванні стажу за наявності інших документів, які підтверджують фактичне виконання роботи у відповідних умовах; сумніви мають тлумачитися на користь працівника як особи, яка реалізує конституційне право на соціальний захист.
Строкова військова служба за певних умов зараховується до пільгового стажу.
У постановах Верховного Суду від 08.07.2021 у справах № 347/200/16 та № 212/1743/17-а, а також у постанові від 10.09.2021 у справі № 178/611/17 зроблено висновок, що період строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, якщо особа до призову працювала на посаді, яка входить до відповідних списків або категорій, що дають право на таку пенсію.
Щодо способу захисту – можливість зобов`язати пенсійний орган призначити пенсію, то суд вказує на таке. 
У постанові від 21.03.2019 у справі № 817/498/17 Верховний Суд роз`яснив, що суд, встановивши протиправність рішення про відмову в призначенні пенсії та наявність усіх передбачених законом умов для її призначення, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення визначеного змісту (призначити пенсію), оскільки в такому випадку у відповідача відсутня дискреція, а інший спосіб захисту не був би ефективним.
Щодо екстериторіального розгляду заяв пенсійними органами, то суд виходить із таких міркувань. 
У постановах Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 640/1873/22 та від 28.11.2024 у справі № 320/10744/21 зазначено, що при екстериторіальному опрацюванні заяв належним відповідачем у спорі щодо правомірності рішення є той територіальний орган Пенсійного фонду України, який фактично розглянув заяву та прийняв рішення, тоді як орган за місцем проживання веде пенсійну справу та здійснює виплату пенсії, у разі потреби – як третя особа.
Так, зі змісту оскаржуваного рішення відповідача від 18.10.2023 № 254150022611 вбачається, що основними мотивами відмови є такі. 
Незарахування до пільгового стажу періодів: з 01.05.1986 по 30.09.1986; з 01.01.1993 по 31.03.2007; з 01.01.2011 по 20.12.2022, оскільки, на думку відповідача: відсутні належні документи, що підтверджують безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного сезону; у довідках за період 2011–2022 років посада зазначена як «тракторист», без вказівки «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва».
Висновок про те, що пільговий стаж позивача становить лише 03 роки 07 місяців 13 днів, у зв`язку з чим не виконано умову 20-річного пільгового стажу.
Суд вважає наведені мотиви та висновки відповідача необґрунтованими, з огляду на нижченаведене.
Щодо періодів з 01.05.1986 по 30.09.1986 та з 01.01.1993 по 31.03.2007, то суд зазначає про таке. 
За даними трудової книжки та уточнюючих довідок, підтверджених актами перевірок, встановлено, що у зазначені періоди позивач працював на сільськогосподарському підприємстві (колгоспі/КСП/іншому сільськогосподарському підприємстві) як тракторист/тракторист-машиніст, безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції (рослинництво, тваринництво) протягом повних виробничих циклів.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду, наведених вище, формальна назва посади («тракторист», «тракторист-машиніст») не має вирішального значення. Вирішальними є: галузевий характер підприємства (сільськогосподарське виробництво); фактична робота на тракторах та іншій сільськогосподарській техніці; безпосередня участь у вирощуванні та/або утриманні сільськогосподарської продукції протягом повного циклу робіт.
Наявні у матеріалах справи довідки та акти перевірок у сукупності містять відомості саме про такий характер роботи позивача. 
Той факт, що роботодавець у різні періоди використовував у кадрових документах слово «тракторист» замість «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва», не змінює суті виконуваної роботи і не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього стажу як пільгового.
Отже, суд дійшов висновку, що періоди роботи: з 01.05.1986 по 30.09.1986; з 01.01.1993 по 31.03.2007 підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII та пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
Із приводу періодів з 01.01.2011 по 20.12.2022, то суд вказує на таке. 
Так, щодо періоду роботи позивача з 01.01.2011 по 20.12.2022 відповідач у рішенні та відзиві посилається на те, що: у довідках роботодавця посада позивача зазначена як «тракторист», а не «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва»; відсутні, на його переконання, достатні відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
Водночас, із уточнюючих довідок та актів перевірок убачається, що позивач у цей період фактично виконував роботи на тракторах та іншій сільськогосподарській техніці з повною зайнятістю у рослинництві й тваринництві. 
Підприємство, на якому він працював, здійснює сільськогосподарську діяльність (виробництво сільськогосподарської продукції), що підтверджено матеріалами справи.
У світлі правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах у справах № 672/455/17, № 182/6635/16-а, № 497/183/17, № 171/843/17, формальна різниця в найменуванні посади («тракторист»/«тракторист-машиніст») не є достатньою підставою для невизнання пільгового характеру роботи, якщо документи в сукупності підтверджують, що фактичні умови роботи відповідають вимогам пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII.
Крім того, з листа Головного управління ПФУ в Чернігівській області вбачається висновок про безпідставне неврахування частини стажу, у тому числі пов`язаного з роботою на автоматизованій виробничій майстерні (АВМ) як тракториста-машиніста, а акт зустрічної перевірки підтверджує відповідність цих відомостей первинним документам.
За таких обставин суд доходить висновку, що період роботи позивача з 01.01.2011 по 20.12.2022 також підлягає зарахуванню до пільгового стажу як такий, що відповідає умовам пункту «в» статті 13 Закону № 1788-XII та пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
З урахуванням викладеного вище, до пільгового стажу роботи позивача підлягають зарахуванню, зокрема, такі періоди роботи трактористом/трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва: з 01.05.1986 по 30.09.1986; з 01.01.1993 по 31.03.2007; з 01.01.2011 по 20.12.2022; а також інші періоди, зараховані самим пенсійним органом при первинному розрахунку пільгового стажу.
У сукупності тривалість цих періодів перевищує 20 років, що відповідачем у суді не спростовано. 
Листи контролюючих підрозділів Пенсійного фонду України, зокрема ГУ ПФУ в Чернігівській та Хмельницькій областях, фактично підтверджують наявність у позивача необхідного пільгового стажу та потребу в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.
З огляду на вказане вище, суд зазначає, що на момент прийняття оскаржуваного рішення від 18.10.2023 позивач: досяг 55-річного віку; мав загальний страховий стаж понад 30 років; мав пільговий стаж не менше 20 років роботи трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва.
Отже, усі умови, передбачені пунктом «в» статті 13 Закону № 1788-XII та пунктом 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, позивачем були виконані.
За наведених обставин і правових підстав, суд приходить до таких висновків.
Відповідач, приймаючи рішення від 18.10.2023 № 254150022611, не врахував у повному обсязі наявні в його розпорядженні документи (трудову книжку, уточнюючі довідки, акти перевірок, листи контролюючих підрозділів), обмежившись формальними зауваженнями щодо назв посад та формулювань у довідках.
Відповідач неправильно застосував норми матеріального права, зокрема пункт «в» статті 13 Закону № 1788-XII та пункт 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, фактично трактуючи їх як такі, що вимагають буквального збігу найменування посади («тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва») та дослівного формулювання в довідках, тоді як Верховний Суд у своїй сталій практиці в аналогічних правовідносинах наголошує на пріоритеті фактичного змісту виконуваної роботи.
Внаслідок цього відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність у позивача необхідного пільгового стажу і безпідставно відмовив у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
За критеріями, визначеними статтею 2 КАС України, оскаржуване рішення відповідача: не є обґрунтованим, оскільки не враховує всі істотні обставини справи та наявні докази; не відповідає принципу верховенства права, зокрема складовій правової визначеності та пропорційності, оскільки фактично покладає на позивача надмірний тягар наслідків недоліків ведення документації роботодавцями.
Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.10.2023 № 254150022611 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Щодо способу захисту обраного позивачем, то суд зазначає про таке. 
Позивач просить суд не лише скасувати рішення, а й зобов`язати відповідача: зарахувати конкретні періоди роботи до пільгового стажу; призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 10.03.2023.
Суд враховує, що: фактичні обставини щодо стажу позивача встановлені та підтверджені належними й допустимими доказами; закон чітко визначає умови призначення пільгової пенсії трактористам-машиністам; у відповідача відсутня дискреція вирішувати, призначати чи не призначати пенсію за наявності всіх визначених законом умов – у такому разі він зобов`язаний призначити пенсію; повторне направлення справи до пенсійного органу без чіткого обов`язку призначити пенсію створювало б ризик подальшого затягування реалізації права позивача та не відповідало б вимозі ефективності судового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також статей 2, 5, 245 КАС України.
У постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 817/498/17 зазначено, що у випадку, коли суд встановив наявність умов для призначення пенсії, належним способом захисту є зобов`язання суб`єкта владних повноважень призначити пенсію, а не лише скасування незаконного рішення.
Відповідно до положень частини третьої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії для відновлення порушеного права.
Суд вважає обраний позивачем спосіб захисту – зарахування спірних періодів до пільгового стажу та призначення пенсії – таким, що: відповідає суті порушеного права; узгоджується з характером виявленого порушення; забезпечує ефективний судовий захист.
Щодо дати початку виплати пенсії, стаття 45 Закону № 1058-IV передбачає, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня
Позивач досяг 55-річного віку 17.10.2022, а із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах звернувся 10.03.2023, тобто пізніше тримісячного строку після досягнення 55 років. 
Доказів існування спеціального правового режиму, який би змінював загальне правило щодо дати призначення пенсії, судом не встановлено.
Отже, пенсія за віком на пільгових умовах у цьому випадку має бути призначена з дня звернення – з 10.03.2023 року.
Інші аргументи сторін не спростовують висновків суду за результатами розгляду справи, які зазначені вище. 
Щодо інших доводів сторін, суд також зазначає, що, відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін.
Отже, позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню повністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968, 00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 18.10.2023 № 254150022611 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV такі періоди роботи ОСОБА_1 трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва: з 01.05.1986 року по 30.09.1986 року; з 01.01.1993 року по 31.03.2007 року; з 01.01.2011 року по 20.12.2022 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV з 10 березня 2023 року, з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи, зазначених в третьому абзаці резолютивної частини цього рішення суду.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) 	
Третя особа:	Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (14005, Україна, Чернігівська обл., м. Чернігів, вулиця П`ятницька, будинок, 83а , код ЄДРПОУ - 21390940) 	

Головуючий суддя 		Є.В. Печений