Справа № 450/761/26 Провадження № 3/450/847/26 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 квітня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли 17.02.2026 року від ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в:

10.02.2026 року о 22 год. 30 хв. на вул. Сірка, в с. Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Мерседес» номерний знак НОМЕР_1 встані алкогольного сп`яніння. Перевірка на стан сп`яніння проводилася у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драґер Алкотест». Результат тесту № 335 позитивний і становить 1,98 ‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
09.04.2026 року адмінправопорушником ОСОБА_1 подано заяву про долучення до матеріалів адміністративної справи його письмових пояснень, чеків, медичних довідок та копій документів. Згідно письмових пояснень повідомив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння при наявності крайньої необхідності, що зумовлено перебуванням його дружини, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи пожиттєво, у лікарні та погіршенням стану здоров`я сина, що перебуває на обліку у Львівській обласній психіатричній лікарні, якому необхідно було придбати ліки, про що йому повідомив онук. З огляду на викладене вище, просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі вчинені в стані крайньої необхідності.
В судовому засіданні 14.04.2026 року о 09 год. 10 хв. адмінправопорушник ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним письмово, свою винуватість у вчиненому визнав, щиро розкаявся та просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі вчинені в стані крайньої необхідності.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 , який порушив вимоги пункту 2.9 «А» ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 588279 від 10.02.2026 року та його копією, результатами тесту № 335 від 10.02.2026 року, згідно яких виявлено 1,98 ‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.02.2026 року, рапортами працівника поліції від 10.02.2026 року, направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2026 року, відеозаписами з СД-диску.
Оцінені судом докази доводять винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог пункту 2.9 «А» ПДР України.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях адмінправопорушника ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо покликань адмінправопорушника ОСОБА_1 в частині вчинення ним адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності слід вказати, що відповідно до вимог ст. 18 КУпАП стан крайньої необхідності має місце лише за наявності реальної, безпосередньої небезпеки, яка не могла бути усунена іншими засобами, ніж вчинення протиправного діяння.
Разом з тим, із матеріалів адміністративної справи не вбачається наявності обставин, які б свідчили про неможливість перебування дружини ОСОБА_1 у медичному закладі під наглядом лікарів, а також необхідності особистого втручання останнього для забезпечення госпіталізації сина, оскільки у разі погіршення стану його здоров`я така госпіталізація могла бути здійснена службою екстреної медичної допомоги.
Крім цього, придбання таблеток, які з інформації із загальновідомої мережі Інтернет не є життєво необхідними, та їх транспортування могли бути здійснені іншими способами, зокрема за допомогою служби таксі, без витрачання значного часу і без необхідності особистого керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чи залучення інших осіб для придбання лікарських засобів, в тому числі онука адмінправопорушника.
Враховуючи викладене вище, підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку із вчиненням правопорушення у стані крайньої необхідності відсутні.
Керуючись ст.ст. 283, 284, 307, 308 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1000,00 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , в доход держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення. 
Повний текст постанови виготовлений 14.04.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя Мусієвський В.Є.