РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року 	справа № 580/14280/25 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у змішаній (паперовій та електронній) формі в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області звернулося до Черкаського адміністративного суду з позовом до Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 19.12.2025 у виконавчому провадженні 74088994 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що винесена постанова від 19.12.2025 про накладення штрафу є протиправною і такою, що порушує права позивача, оскільки Територіальним управлінням були вчинені конкретні, залежні від нього заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а неповне його виконання зумовлене обставинами, незалежними від Територіального управління та такими, що об`єктивно унеможливлюють наразі виконання рішення.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий строк згідно ухвали не скористався, жодних документів до суду не подав. Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення 1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).
Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі 580/877/23 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області (далі – Територіальне управління) та зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Черкаській області (18001, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 245; код ЄДРПОУ 43324287) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року 168, в розмірі 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць за період з 02 липня 2022 року по 20 січня 2023 року.
Як вбачається з матеріалів справи, Територіальним управлінням, що є бюджетною установою, рішення суду по справі 580/877/23, яке вступило в законну силу, прийняте до добровільного виконання (вх. 261 від 28.11.2023), тобто до відкриття виконавчого провадження. 
На виконання рішення суду Територіальним управлінням направлено запит від 28.12.2023 54.07- 306/ССО до Служби судової охорони як розпорядника бюджетних коштів вищого рівня, щодо виділення кошторисних призначень на нарахування та виплату додаткової на виконання рішення суду в сумі 234096,78 грн. 
Про вчинені дії було повідомлено позивача листами від 29.12.2023 54.06-613. Також було повідомлено, що виплата коштів відбудеться негайно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.
07.02.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Віталіною ГОРБАТЮК при примусовому виконанні виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду по справі 580/877/23 від 02.02.2024 було відкрито виконавче провадження 74088994.
20.02.2024 Територіальним управлінням листом 54.06-111 повідомило виконавця про вчинені дії на виконання рішення суду а надало копії документів, що підтверджують зазначене в листі.
08.04.2024 ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду по справі 580/877/23 було відстрочено виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 на шість місяців з дня винесення ухвали.
Ухвалою суду від 29.10.2024 відстрочено виконання рішення від 27.11.2023 до 01.04.2025.
12.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій по ВП 74088994.
16.06.2025 Територіальним управлінням листом 54.06-230 повідомлено виконавця, що не виконання рішення суду є наслідком неналежного фінансування державою витрат на зазначені цілі, тобто неналежного фінансування в межах бюджетної програми за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя». Також були надані завірені копії фінансових документів про кошторисні призначення Територіального управління за відповідними витратами та копії листів ДСА України, ССО, якими на постійній основі проводиться робота щодо збільшення видатків за програмою КПКВ 0501150.
19.12.2025 Територіальне управління отримало через підсистему «Електронний суд» постанову від 19.12.2025 про накладення штрафу (вх. 194 від 19.12.2025) за ВП 74088994 в сумі 5100,00 грн.
Відповідно до розпорядження Служби судової охорони від 05.01.2024 5/ОД з метою дотримання справедливого підходу до черговості виплати працівникам Служби судової охорони (далі – Служби) коштів за судовими рішеннями в Службі запроваджено єдиний облік потреби в коштах на виконання рішень на користь працівників Служби в порядку черговості, а саме: за датою набуття законної сили рішення суду.
Щодо фінансового забезпечення позивача у вказаному контексті встановлено:
на 2024 рік Службі було затверджено кошторис за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя» в сумі 6973,6 тис. грн. Кошторис Територіального управління на 2024 рік за вказаною програмою складав 1000,00 грн., які були списані органами казначейства в порядку безспірного списання 10.12.2024 та направлені відповідачу в сумі 7,60 грн. згідно постанови про стягнення витрат виконавчого провадження та стягувачеві ОСОБА_1 в сумі 992,40 за виконавчим листом про стягнення судового збору по справі 580/3682/22;
на 2025 рік за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя» Службі затверджено кошторис в сумі 6720,8 тис. грн. В свою чергу кошторис Територіального управління на 2025 рік за вказаною програмою складає 500 грн., які будуть списані згідно плану асигнувань у грудні 2025 року в порядку безспірного списання органами казначейства на погашення виконавчих документів про стягнення коштів, що вже обліковуються в ДКСУ.
Відповідно до додатку до листа Служби від 10.01.2025 01.30-02.2-76/вн Територіальному управлінню Служби судової охорони у Черкаській області бюджетні асигнування на виконання рішень суду в 2025 році не передбачені.
ДСА України листом від 03.02.2025 11-2404/25 звернулася до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету з пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за програмою 050150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя» на суму 1495,2 млн. грн., в якій врахована потреба Служби в сумі 1346,5 млн. грн.
Листом від 17.02.2025 08020-01-2/5032 Міністерства фінансів України пропозиції ДСА України не були підтримані, оскільки у період продовження дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення.
17.03.2025 листом 11-5283/25 Державна судова адміністрація, що є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня повідомила Службу, що всі затверджені видатки у 2025 році за програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя» в розмірі 10 млн. грн. розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА на разі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на погашення заборгованості за рішеннями суду, ухваленими на користь працівників Служби судової охорони.
Служба судової охорони продовжує проводитися відповідна робота щодо збільшення відповідних асигнувань. Зокрема, Службою судової охорони листом від 22.12.2025 30/01.30- 02.2-1512 надано до Державної судової адміністрації України як головного розпорядника коштів інформацію про додаткову потребу в коштах на виконання рішень судів щодо задоволення позовів співробітників Служби, з проханням додатково внести зміни до кошторису Служби на 2025 рік за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки», за КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів та установ системи правосуддя».
Отже, керівництвом Служби судової охорони та ДСА України проводять всі можливі в межах компетенції дії щодо збільшення видатків за програмою КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників органів та установ системи правосуддя» на 2025 рік для погашення заборгованості за рішеннями суду ухваленими на користь співробітників Служби.
Тож, Територіальним управлінням були вчинені конкретні, залежні від нього заходи, спрямовані на виконання рішення суду, а неповне його виконання зумовлене обставинами, незалежними від Територіального управління та такими, що об`єктивно унеможливлюють наразі виконання рішення.
Тому позивач звернувся позовом до суду.
Надаючи спірним обставинам суд врахував.
Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі – ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження згідно зі ст.2 вказаного Закону здійснюється з дотриманням таких засад:
1) верховенства права;
2) обов`язковості виконання рішень;
3) законності;
4) диспозитивності;
5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;
6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
7) розумності строків виконавчого провадження;
8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, та згідно з п.3 - з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну. Крім того відповідно до п.16 - накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.4 ст.18 ЗУ №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Отже, державний виконавець уповноважений вжити передбачені законом заходи для виконання виконавчого документа.
Відповідно до ч.5 ст.19 ЗУ №1404-VIII боржник зобов`язаний:
1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;
5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити дії або утриматися від їх вчинення, врегульований ст.63 вказаного Закону.
Зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Згідно з положеннями ст.75 ЗУ №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, для притягнення боржника до відповідальності за невиконання рішення у визначений строк виконавець зобов`язаний з`ясувати наявність причин такої бездіяльності та надати їм оцінку. Застосування штрафу є правомірним, якщо такі причини не є поважними.
Суд також урахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На час судового розгляду справим та Заяви указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний строк у подальшому продовжено та відповідний стан не змінений.
Державний бюджет України відповідно до ст.96 Конституції України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період. Кабінет Міністрів України не пізніше 15 вересня кожного року подає до Верховної Ради України проект закону про Державний бюджет України на наступний рік. Разом із проектом закону подається доповідь про хід виконання Державного бюджету України поточного року. Кабінет Міністрів України згідно зі ст.97 Конституції відповідно до закону подає до Верховної Ради України звіт про виконання Державного бюджету України.
Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету відповідно до ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України (Бюджетний кодекс України – далі БК України) здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.
Відповідно до п.п.20, 29 ч.1 ст.116 БК України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме, в тому числі: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.
Законом №3460-IX від 09.11.2023 установлено, що у 2024 році на період дії воєнного стану в Україні та протягом 30 днів з дня його припинення або скасування не застосовуються положення частин 10-11 ст.23 цього Кодексу щодо бюджетних призначень головних розпорядників коштів державного бюджету, що належать до сектору безпеки і оборони.
Згідно зі змінами до наказу Міністерства фінансів України від 12.03.2012 № 333 «Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету» (наказ Міністерства фінансів України від 30.11.2022 № 400), виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) щодо відшкодування збитків, майнової (матеріальної) та моральної (немайнової) шкоди юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду, інші виплати юридичним та фізичним особам згідно з рішенням суду здійснюються за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».
Отже, невиконання позивачем судового зобов`язання в частині виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень свідчить про неможливість негайного виконання судового рішення.
Під час ухвалення рішення у справі №580/877/23 суд установив, що причинами виникнення спору щодо нарахування та виплати стягувачу додаткової винагороди стали недостатнє фінансування позивача іншими уповноваженими органами державної влади та періодична зміна постанови Уряду України від 28.02.2024 №168, яка через запроваджений механізм зворотньої дії норм змінювала методику та порядок обчислення такої надбавки. Умисних дій позивача, направлених на свідоме порушення закону щодо права стягувача на належний розмір грошового забезпечення під час проходження служби, не встановлено. Скорочення фінансування пов`язане з необхідністю першочергового фінансування заходів, направлених на збройну відсіч України.
Також суд урахував, що виконання рішення суду у справі №580/877/23 у добровільному порядку невідкладно взято до виконання, перебуває в межах повноважень не лише позивача, а й головного розпорядника бюджетних коштів в контексті належного фінансування та вчинення для отримання коштів визначеної бюджетним законодавством процедури. Вказані вище докази свідчать про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, неможливість своєчасного виконання позивачем протягом бюджетних 2024-2025 років, оскільки він є розпорядником нижчого рівня бюджетних коштів. 
Зважаючи, що безпосереднє виділення коштів на погашення заборгованості не здійснюється за рахунок власних коштів боржника (позивача у цій справі), як установи, відповідач повинен з`ясувати конкретні причини, з яких кошти на надійшли стягувачу, установити наявність або відсутність у цьому безпосередньої вини боржника. Докази з`ясування таких обставин і фактів відповідачем у заявленому спорі в матеріалах виконавчого провадження відсутні.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що у спірних правовідносинах з`ясовував на виконання вказаних вище вимог ст.18 Закону причин, з яких не було перераховано стягувачу кошти. Не надав суду жодного допустимого та достовірного доказу щодо наявності коштів у позивача, як боржника відповідного виконавчого провадження, для повного виконання рішення суду, а саме безпосередньої виплати стягувачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168. Не довів суду відсутності поважних причин невиконання позивачем рішення суду, за що прийняте спірне рішення.
Відсутність безпосередньої виплати з державного бюджету коштів стягувачу не свідчить про очевидну винну в заявлених спірних правовідносинах бездіяльність позивача, як боржника, позаяк конкретні строки для такої виплати виконавчим документом не визначені. Отже, для вказаних правовідносин застосування штрафу не виконує спонукаючої, стимулюючої функції для боржника, навпаки зменшуючи його фінансову спроможність.
Тому суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідач безпідставно виніс за відсутності доказів вжиття позивачем, як боржником, всіх заходів у межах своїх повноважень для повного виконання рішення суду.
Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.
Суд також врахував, що відповідач у оспорюваній постанові не зазначив, які дії ним вчинялись для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, чи здійснював перевірку виконання позивачем такого рішення, чи оцінював причини, з яких частина виконавчого документа не виконана.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що в заявлених спірних правовідносинах діяв з дотриманням меж, порядку та строків, визначених законом.
Зважаючи, що виконавчий лист не виконаний виключно в частині безпосереднього отримання стягувачем коштів, які фінансуються напряму з державного бюджету, відсутність належного обґрунтування в спірному рішенні факту допущеного порушення та не врахування поважності причин, наявних у боржника, у т.ч. не врахування відсутності у виконавчому документі строку, протягом якого мають бути виплачені стягувачу кошти, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача та наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним і скасування спірного рішення.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Понесення судових витрат позивачем, що має статус суб`єкта владних повноважень, підтверджується платіжною інструкцією від 25.12.2025 №274 про сплату судового збору в сумі 2422,40грн за звернення до адміністративного суду позовною заявою. Іншого виду витрат не підтверджено. Тому вони розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (18000, м.Черкаси, пр-т. Хіміків, 50; код ЄДРПОУ 43315602) від 19.12.2025 у виконавчому провадженні 74088994 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. 
Судові витрати розподілу не підлягають.
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя 	Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ