ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 676/1665/22
провадження № 61-11566св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
учасники справи:
позивач - керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації,
відповідачі: Жванецька сільська рада, ОСОБА_1 ,
треті особи: Національний природний парк «Подільські товтри», Басейнове управління водних ресурсів річок Прут та Сірет, Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області,
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішенняКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року в складі судді Вдовичинського А. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2024 рокув складі колегії суддів:Костенка А. М., Гринчука Р. С., Спірідонової Т. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2022 року керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації з позовомдо Жванецької сільської ради, ОСОБА_1 , у якому просив: 
визнати недійсним рішення Рудської сільської ради Кам`янець-Подільського району в Хмельницькій області № 10 від 16 грудня 2005 року про передачу ОСОБА_1 в приватну власність земельної ділянки, кадастровий номер 6822486800:03:001:0008;
визнати незаконною і скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку з одночасним припиненням його права власності;
визнати незаконною і скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер 6822486800:03:001:0008, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень;
та зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.
Позовні вимоги мотивував тим, що рішенням Рудської сільської ради від 16 грудня 2005 року № 10 передано в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1329 га, кадастровий номер 6822486800:03:001:0008, яка розташована на АДРЕСА_1 .
На підставі вказаного рішення сільської ради 11 квітня 2008 року здійснено державну реєстрацію права приватної власності на спірну земельну ділянку.
Вважав рішення незаконним, оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель природно-заповідного фонду і на підставі державного акта на право постійного користування землею від 28 грудня 2001 року перебуває в постійному користуванні Національного природного парку «Подільські Товтри» (далі - НПП «Подільські Товтри»). Згоди на вилучення земельної ділянки адміністрація НПП «Подільські Товтри» не надавала.
Крім того, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги річки Смотрич, яка відноситься до Дністровського водосховища.
Надання земель прибережної захисної смуги в приватну власність законодавством не передбачено.
Відповідач мав доступ до законодавства та в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати, що ця ділянка перебуває в межах природно-заповідного і водного фондів, тому вибула з володіння держави з порушенням вимог закону.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року, позов задоволено частково.
Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 0,1329 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6822486800:03:001:0008, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008, площею 0,1329 га із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та їх обтяжень.
Ухвалено ОСОБА_1 повернути цю земельну ділянку державі в особі Хмельницької обласної військової адміністрації.
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що спірна земельна ділянка передана в приватну власність ОСОБА_1 з порушенням вимог статей 59, 60, 61, 84 ЗК України та статей 85, 88 ВК України.
Факт належності земельної ділянки до земель природно-заповідного та водного фондів, які перебувають у постійному користуванні НПП «Подільські Товтри» (зона регульованої рекреації), доведений належними і допустимими доказами.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги
У серпні 2024 року ОСОБА_1  подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року і постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову в позові.
Як на підставу касаційного оскарження посилається на неправильне застосування cудами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суди не врахували висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 806/1000/17, від 22 травня 2018 року в справі № 469/1203/15-ц, від 20 вересня 2018 року в справі № 924/1237/17, від 20 березня 2019 року в справі № 514/1571/14-ц, від 20 березня 2019 року в справі № 350/67/15-ц, від 12 червня 2019 року в справі № 487/10128/14, від 26 червня 2019 року в справі № 587/430/16-ц, від 06 серпня 2019 року в справі № 910/6144/18, від 06 серпня 2019 року в справі № 912/2529/18, від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Не врахували, що прокурор не довів підстави для представництва інтересів держави. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, що Хмельницька обласна державна адміністрація не може, чи не бажає здійснювати захист інтересів держави в спірних правовідносинах.
Не надали оцінки його доводам, що на спірній земельній ділянці розташоване належне йому нерухоме майно. При візуальному огляді земельної ділянки він не виявив жодних ознак, які б свідчили про її належність до земель природно-заповідного та/або водного фонду. Посадові особи сільської ради такої інформації йому не повідомляли.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 23 серпня 2024 року відкрито касаційні провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.
17 вересня 2024 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури та Хмельницька обласна державна адміністрація подали відзиви на касаційні скарги, у яких просять залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
Позиція Верховного Суду
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Фактичні обставини, встановлені судами
Указом Президента України від 27 червня 1996 року № 474/96 на території Кам`янець-Подільського району Хмельницької області створено НПП «Подільські Товтри» з метою збереження, відтворення та раціонального використання природних ландшафтів Поділля з унікальними історико-культурними комплексами, що мають важливе природоохоронне, естетичне, наукове, освітнє, рекреаційне та оздоровче значення.
Територія НПП «Подільські товтри» входить до об`єктів Смарагдової мережі України (код UA0000011, площа 261521 га).
Рішенням Хмельницької обласної ради № 11 від 16 грудня 1998 року «Про вилучення та надання земель лісового фонду у постійне користування Національному природному парку «Подільські Товтри» визначено загальний розмір території парку та землі, що входять до його складу, зокрема землі Рудської сільської ради.
На підставі цього рішення 28 грудня 2001 року НПП «Подільські Товтри» видано державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ХМ № 002530, згідно з яким йому надано в постійне користування для природоохоронного та рекреаційного призначення земельну ділянку площею 104,14 га.
Рішенням Рудської сільської ради № 10 від 16 грудня 2005 року затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1328 га, кадастровий номер 6822486800:03:001:0008, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в селі Цвіклівці Перші на території Рудської сільської ради в межах населеного пункту, та передано йому цю земельну ділянку в приватну власність
Право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 червня 2022 року.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 14 березня 2011 року № 77 затверджено проект організації території НПП «Подільські Товтри», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів.
Листом від 17 грудня 2021 року Державна екологічна інспекція у Хмельницькій області повідомила, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008 розташована на території НПП «Подільські Товтри» в кварталі 24 виділ 5 та в прибережній захисній смузі річки Смотрич. Вказані обставини зафіксовані в акті обстеження земельної ділянки від 08 грудня 2021 року № 73/01 та схемою розрахунків кутів крутизни схилу прибережної захисної смуги.
Відповідно до листа Хмельницької обласної адміністрація від 07 лютого 2022 року № 99/34-12-807/2022 земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008 знаходиться на загальній території НПП «Подільські Товтри» площею 261316,0 га. Також земельна ділянка входить до об`єкту Смарагдової мережі НПП «Подільські Товтри».
НПП «Подільські Товтри» листом від 19 листопада 2021 року № 661 повідомило, що спірна земельна ділянка є землею природно-заповідного фонду та знаходиться у постійному користуванні НПП «Подільські Товтри». Адміністрація НПП «Подільські Товтри» не надавала погодження на вилучення зазначених земельних ділянок із земель природно-заповідного фонду.
За результатом опрацювання даних із Публічної кадастрової карти України, співставлення план-схем технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_1 , збірного кадастрового плану, розробленого ТОВ «Джафар», а також враховуючи картографічні матеріали проектної документації водоохоронної зони Дністровського водосховища по Кам`янець-Подільському району, спірна земельна ділянка розташована в межах прибережної захисної смуги річки Смотрич, яка відноситься до Дністровського водосховища.
Згідно з інформацією Басейного управління водних ресурсів річок Прут та Сірет від 16 грудня 2021 року № 11364-21, управління за результатами співставлення місця розташування земельної ділянки з використанням інтернет-ресурсу «Публічна кадастрова карта України» з Проектом водоохоронної зони лівого берега водосховища Дністровської ГЕС встановило, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008 знаходиться в межах прибережної захисної смуги Дністровського водосховища. За гідрологічним режимом Дністровське водосховище, яке є штучною водоймою має комплексне призначення в тому числі енергетичне. Вказане водосховище використовується для проти паводкового захисту, водопостачання та зрошення. Водосховище характеризується коливанням рівня води більше двох метрів.
З листа Регіонального офісу водних ресурсів у Хмельницькій області Державного агентства водних ресурсів України від 16 грудня 2021 року № 11394-21 встановлено, що річка Смотрич з водозбірною площею басейну 1718 кв.км за класифікацією річок України є малою річкою і належить до водного фонду України. Використовуючи публічну кадастрову карту та геопортал Держвоагенства України встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008 знаходиться на правому березі нижньої течії річки Смотрич, яка є частиною Дністровського водосховища.
Згідно з проведеним вимірюванням ТОВ «Джафар» встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6822486800:03:001:0008 розташована на відстані орієнтовно 21,16 м від урізу води річки Смотрич, яка відноситься до Дністровського водосховища. Кут крутизни схилу прибережної захисної смуги відносно вказаної земельної ділянки становить 12 градусів. Земельна ділянка перебуває в зоні затоплення.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (частина перша статті 1 ЗК України).
До земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим (стаття 18 ЗК України).
Землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі водного фонду (частина перша статті 19 ЗК України).
Згідно зі статтею 43 ЗК України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відповідно до статті 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).
До земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок і навколо водойм (стаття 58 ЗК України).
У частині другій статті 60 ЗК України зазначено, що прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари шириною 25 метрів.
При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.
Згідно з частинами першою та третьою статті 84 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.
До земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом; землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів) (частина перша статті 59 ЗК України).
Можливість передачі у приватну власність земель водного фонду для будівництва та обслуговування житлового будинку законом не передбачена.
Частина перша статті 150 ЗК України (пункту «г») відносить до особливо цінних земель, зокрема, землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
У статті 7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» зазначено, що на землях природоохоронного та історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.
Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій і об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що землі природно-заповідного фонду, що перебувають у державній чи комунальній власності, не підлягають приватизації. Такі землі можуть перебувати у приватній власності лише у зв`язку з формуванням на цих земельних ділянках об`єктів природно-заповідного фонду чи включення земельних ділянок, що належать фізичним чи юридичним особам, до земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення (зокрема, постанова від 04 березня 2026 року в справі № 366/2090/24).
Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
За усталеною практикою Верховного Суду заволодіння громадянами землями природно-заповідного фонду та водного фондів всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим.
Негаторний позов може бути пред`явлений упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду і на таку вимогу не поширюється позовна давність.
Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).
Установивши, що спірна земельна ділянка розташована на території НПП «Подільські Товтри», який є частиною природно-заповідного фонду України, а також у прибережній захисній смузі річки Смотрич, тобто належить до земель природно-заповідного фонду та водного фондів, що прокурор підтвердив належними і допустимими доказами, а відповідач не спростував, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано вважав, що передача цієї земельної ділянки в приватну власність здійснена з порушенням вимог закону, у зв'язку з чим дійшов до правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Верховний Суд погоджується, що повернення державі земельної ділянки, незаконно відчуженої фізичній особі органом місцевого самоврядування, своєю чергою, переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом земельної ділянки - належністю її до земель природно-заповідного та водного фондів.
При цьому, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, ОСОБА_1 не мав перешкод у доступі до законодавства та в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, проявивши розумну обачність, міг і повинен був знати про те, що ділянка перебуває у межах території НПП «Подільські Товтри» та прибережної захисної смуги, а тому вибула з володіння держави з порушенням вимог закону.
Висновки судів не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у наведених у касаційній скарзі постановах.
Посилання відповідача в касаційній скарзі на відсутність у прокурора підстав для представництва Хмельницької обласної державної адміністрації у зв`язку із тим, що він не довів, що обладміністрація не може чи не бажає самостійно звертатися до суду, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, з огляду на таке.
У статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції, чинній на час звернення до суду) визначено, що представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
При зверненні до суду з цим позовом, прокурор зазначав, що Хмельницька обласна державна адміністрація, як орган, уповноважений розпоряджатися спірною земельною ділянкою, не вжила заходів щодо захисту інтересів держави в спірних правовідносинах.
Матеріали справи містять повідомлення прокурора, надіслане Хмельницькій обласній державній адміністрацій 21 січня 2022 року, про намір звернутися до суду з цим позовом, а також відповідь Хмельницької обласної державної адміністрації від 07 лютого 2022 року, у якій зазначено, що через відсутність коштів на сплату судового збору для звернення до суду обладміністрація не заперечує щодо представництва прокурором її інтересів.
Таким чином, враховуючи те, що Хмельницька обласна державна адміністрація наявність підстав для представництва прокурором в суді не оскаржувала, а навпаки підтримала завлений позов, доводи касаційної скарги в цій частині безпідставні.
Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до незгоди заявника з висновками суду та стосуються переоцінки доказів. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.
Висновки за результатом розгляду касаційної скарги
Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення. 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду без змін.
Щодо судових витрат
Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 в залишити без задоволення.
РішенняКам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2024 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 02 липня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді: М. Ю. Тітов
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко