ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3603/25 
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» 
про стягнення 1 830 000, 00 грн,
Суддя Антонова В.М.
Секретар судових засідань Бойченко С.І.
Представники учасників справи:
від позивача: Антонова Г.І.;
від відповідача: не з`явився;
ІСТОРІЯ СПРАВИ
1. Стислий виклад позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» (далі – позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» (далі – відповідач) про стягнення 1 830 000, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за договором надання поворотної фінансової допомоги №09/07-23-ФД від 11.07.2023 та за договором надання поворотної фінансової допомоги №16/12-23-ФД від 22.12.2023, в частині своєчасного повернення фінансової допомоги.
2. Стислий виклад позицій відповідача
Відповідач у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, тобто не скористався наданими йому процесуальними правами, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.
3. Процесуальні дії в справі 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.12.2025 (суддя ОСОБА_1 ) відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.12.2025 (суддя ОСОБА_1 ) відкладено підготовче засідання на 11.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.02.2026 (суддя Грабець С.Ю.) продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 11.03.2026.
Водночас, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Київської області №24-АР від 03.03.2026, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Київської області на підставі наказу №7-К від 02.03.2026 та з метою недопущення порушення процесуальних строків призначено здійснити повторний автоматизований розподіл судової справи № 911/3603/25.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026, справу № 911/3603/25 передано судді Господарського суду Київської області Антоновій В.М. для подальшого розгляду.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2026 прийнято справу 911/3603/25 до свого провадження судді Антонової В.М. та призначено підготовче засідання у справі на 19.03.2026.
У підготовче засідання 19.03.2026 з`явився представник позивача, відповідач у засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження та, зокрема, в підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, протокольною ухвалою Господарського суду Київської області від 19.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2026.
У судове засідання 31.03.2026 з`явився представник позивача, відповідача в засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.
Суд зауважує, що він надавав можливість учасникам справи у встановлені законодавством строки реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень.
Суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглядати спір за наявними матеріалами.
Представник позивача в судовому засіданні 31.03.2026 надав пояснення по суті позовних вимог та просив позов задовольнити повністю.
У судовому засіданні 31.03.2026 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочене рішення.
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
11.07.2023 між позивачем (далі - сторона-1) та відповідачем (далі - сторона-2) укладено договір надання поворотної фінансової допомоги №09/07-23-ФД (далі - договір-1), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторона-1 надає стороні-2 поворотну фінансову допомогу (далі - фінансова допомога), а саме передає у власність сторони-2 грошові кошти в розмірі, визначеному у п.2.1. даного договору.
Поворотна фінансова допомога налається стороні-2 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п.1.2. договору-1).
Згідно із п.2.1. договору-1 загальна сума допомоги складає суму частин, одержаних стороною-2 за цим договором, і поточна сума допомоги (за вирахуванням суми повернених частин) не повинна перевищувати 6 180 000,00 грн.
Пунктами 3.1., 3.2. договору-1 сторони погодили, що фінансова допомога передається в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-2. Фінансова допомога вважається переданою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-2.
У пункті 4.1. договору-1 сторони погодили, що фінансова допомога підлягає поверненню стороні-1 до 31.07.2023.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання (п.6.1. договору-1).
Позивачем на виконання умов договору-1 перераховано відповідачу в загальній сумі 6 180 000, 00 грн фінансової допомоги, що підтверджується виписками по рахунку позивача від 11.07.2023 та від 12.07.2023.
24.07.2023 відповідачем повернуто позиву 6 000 000, 00 грн, що підтверджується випискою банку.
У подальшому 31.07.2023 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору-1, якою п.4.1. договору-1 виклали в новій редакції та погодили, що фінансова допомога підлягає поверненню стороні-1 до 31.01.2024.
Доказів повернення решти отриманої відповідачем фінансової допомоги за договором-1 у розмірі 180 000, 00 грн матеріали справи не містять.
Також 22.12.2023 між позивачем (далі - сторона-1) та відповідачем (далі - сторона-2) укладено договір надання поворотної фінансової допомоги №16/12-23-ФД (далі - договір-2), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторона-1 надає стороні-2 поворотну фінансову допомогу (далі - фінансова допомога), а саме передає у власність сторони-2 грошові кошти в розмірі, визначеному у п.2.1. даного договору.
Поворотна фінансова допомога налається стороні-2 на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується (п.1.2. договору-2).
Згідно із п.2.1. договору-2 загальна сума допомоги складає суму частин, одержаних стороною-2 за цим договором, і поточна сума допомоги (за вирахуванням суми повернених частин) не повинна перевищувати 1 650 000,00 грн.
Пунктами 3.1., 3.2. договору-2 сторони погодили, що фінансова допомога передається в безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-2. Фінансова допомога вважається переданою в момент зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони-2.
У пункті 4.1. договору-2 сторони погодили, що фінансова допомога підлягає поверненню стороні-1 до 31.01.2024.
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання (п.6.1. договору-2).
На виконання умов договору-2 позивачем надано відповідачу фінансову допомогу в розмірі 1 650 000, 00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1327 від 22.12.2023 та №1345 від 28.12.2023.
Доказів повернення отриманої відповідачем фінансової допомоги за договором-2 в розмірі 1 650 000, 00 грн матеріали справи не містять.
03.11.2025 позивачем направлену відповідачу претензію за вих.№172/10-25 від 31.10.2025, у якій просив повернути отриману фінансову допомогу за вказаними вище договорами в загальному розмірі 1 830 000, 00 грн, що підтверджується описом вкладення цінного листа та накладною №0113304452462.
Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.
Також у матеріалах справи відсутні докази повернення позиву отриманої відповідачем поворотної фінансової допомоги за договорами-1 та 2 в загальному розмірі 1 830 000, 00 грн (180 000, 00 грн + 1 650 000, 00 грн). 
НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Відповідно до ч.1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно із п.14.1.257 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.
Статтею 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.
Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт перерахування позивачем у відповідності до вимогу договору-1 та 2 на рахунок відповідача поворотної фінансової допомоги на загальну суму 7 830 000, 00 грн (6 180 000, 00 грн +1 650 000, 00 грн).
Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.
Розкриваючи зміст засад свободи договору у статтях 6 і 627 Цивільного кодексу України, положення вказаних статей визначають, що свобода договору полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів і погодженні умов договору.
Відповідно до пункту 4.1. договору-1 (в редакції додаткової угоди №1 від 31.07.2023) фінансова допомога підлягає поверненню стороні-1 до 31.01.2024.
Також згідно із п.4.1. договору-2 фінансова допомога підлягає поверненню стороні-1 до 31.01.2024.
24.07.2023 відповідачем повернуто позиву 6 000 000, 00 грн за договором-1, що підтверджується випискою банку.
Доказів повернення позиву решти отриманої відповідачем поворотної фінансової допомоги за договорами-1 та 2 в загальному розмірі 1 830 000, 00 грн (7 830 000, 00 грн – 6 000 000, 00 грн) матеріали справи не містять та останнім, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.
Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.
Оскільки судом встановлено факт перерахування позивачем відповідачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 1 830 000, 00 грн та неповернення її останнім всупереч умов укладених між сторонами договорами, вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної суми грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 1 830 000, 00 грн основного боргу. 
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» про стягнення 1 830 000, 00 грн задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗ-ЕНЕРДЖІ ЮКРЕЙН» (07541, Київська обл., Броварський р-н, м. Березань, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 12, ідентифікаційний код 43176635) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» (01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 18/7, ідентифікаційний код 44311373) 1 830 000 (один мільйон вісімсот тридцять) грн 00 коп. основного боргу та 21 960 (двадцять одну тисячу дев`ятсот шістдесят) грн 00 коп. судового збору.
3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ. 
4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 06.04.2026.

Суддя В.М. Антонова