154/605/26 
2/154/766/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2026 року         місто Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судових засідань Багдасарової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 квітня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем укладено кредитний договір №6355384044, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 82 974,80 грн строком на 36 місяців із зобов`язанням повернення кредитних коштів та сплати процентів. 
Позивач зазначає, що кредитодавець виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, тоді як відповідач належним чином умови договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
20 вересня 2021 року між первісним кредитором та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №200921, за яким позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. 
Станом на 28 січня 2026 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 98 066,40 грн, з яких: 79 156,81 грн — заборгованість за тілом кредиту, 9,59 грн — заборгованість за річними процентами, 18 900,00 грн — заборгованість за щомісячними процентами. 
У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. 
Ухвалою від 24 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.
Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, доказом чого є розписка про отримання рекомендованого повідомлення. Причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав.
Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд вважає за можливе проводити розгляд справи без участі сторін на підставі наявних матеріалів.
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 6355384044.
Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у визначеному договором розмірі та на встановлених умовах, а позичальник – повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 
Згідно з п. 1.2 договору сума кредиту становить 82 974,80 грн, строк кредитування – 36 місяців. 
Умовами договору передбачено, що проценти за користування кредитом підлягають сплаті відповідно до умов, визначених паспортом кредиту, який є невід`ємною частиною договору (п. 1.3, п. 2.2 договору). 
Паспортом кредиту встановлено, зокрема, щомісячну процентну ставку у розмірі 1,50% від суми кредиту, а також порядок та строки погашення заборгованості згідно з графіком платежів. 
Кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунки, визначені договором, що прямо передбачено його умовами (розділ 1 договору, паспорт кредиту). 
Договір укладено шляхом підписання його сторонами, при цьому позичальник, підписуючи договір, підтвердив, що ознайомлений з його умовами, паспортом кредиту та умовами надання кредиту, які розміщені на сайті кредитодавця, і приєднався до них (п. 2.1, п. 2.2 договору). 
Належність підпису відповідачу підтверджується тим, що кредитний договір містить його анкетні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, а також власноручний підпис позичальника у відповідному розділі договору та паспорті кредиту (розділ «Реквізити та підписи сторін»). 
Також у паспорті кредиту відповідач підтвердив отримання повної інформації про умови кредитування, розуміння змісту договору та наслідків його невиконання, що свідчить про усвідомлене прийняття ним умов кредиту.
До договору долучена копія паспорта громадянина України відповідача серії НОМЕР_1 .
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Факт надання кредитних коштів відповідачу підтверджується випискою по особовим рахункам за кредитним договором № 6355384044, відповідно до якої 20 вересня 2021 року здійснено відображення заборгованості за тілом кредиту у сумі 79156,81 грн із зазначенням відповідача як позичальника та посиланням на відповідний кредитний договір. 
З виписки по особовим рахункам за кредитним договором № 6355384044 за період з 30 квітня 2021 року по 28 січня 2026 року вбачається рух заборгованості відповідача за окремими складовими кредитного зобов`язання після переходу права вимоги до АТ «ТАСКОМБАНК». У виписці окремо відображено облік тіла кредиту, простроченого тіла кредиту, нарахованих відсотків, прострочених відсотків, щомісячних процентів та прострочених щомісячних процентів. 
Так, 20 вересня 2021 року у виписці відображено оприбуткування тіла кредиту у сумі 80 750 грн 07 коп. та простроченого тіла кредиту у сумі 460 грн 94 коп. Надалі виписка містить записи про послідовне перенесення частин заборгованості за кредитом до простроченої, зокрема 12 жовтня 2021 року — 2 535 грн 09 коп., 12 листопада 2021 року — 2 535 грн 05 коп., 14 грудня 2021 року — 2 535 грн 04 коп., 12 січня 2022 року — 2 535 грн 14 коп., 14 лютого 2022 року — 2 535 грн 10 коп., 15 червня 2022 року — 10 140 грн 53 коп., а в подальшому — щомісячні суми близько 2 535 грн до 14 березня 2023 року. 29 березня 2023 року у виписці відображено списання заборгованості за кредитним договором згідно з протокольним рішенням № 280323 від 28 березня 2023 року, у тому числі строкової заборгованості за тілом кредиту у сумі 35 116 грн 30 коп. та простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 44 040 грн 51 коп., після чого на позабалансовому рахунку оприбутковано заборгованість по тілу кредиту, списану за рахунок нарахованого резерву, у сумі 79 156 грн 81 коп. 
Із цієї ж виписки вбачається часткове погашення відповідачем заборгованості, а саме 09 листопада 2021 року — 2 054 грн 20 коп. у рахунок погашення заборгованості згідно з умовами кредитного договору, 09 листопада 2021 року — 2 489 грн 26 коп. у рахунок погашення прострочених щомісячних процентів, 12 січня 2022 року — 3 031 грн 24 коп. у рахунок погашення прострочених щомісячних процентів та 12 січня 2022 року — 0 грн 02 коп. у рахунок погашення прострочених відсотків. 
Виписка також містить окремі записи про нарахування відсотків за користування кредитом із зазначенням конкретних періодів нарахування, починаючи із запису від 21 вересня 2021 року про нарахування відсотків за період з 30 квітня 2021 року по 20 вересня 2021 року, а надалі — щоденно або за декілька днів одним записом. Окремими проводками відображено перенесення сум заборгованості за відсотками до простроченої, зокрема 12 жовтня 2021 року — 0 грн 62 коп., 12 листопада 2021 року — 0 грн 66 коп., 14 грудня 2021 року — 0 грн 67 коп., 12 січня 2022 року — 0 грн 57 коп., 14 лютого 2022 року — 0 грн 61 коп. Після списання заборгованості 29 березня 2023 року на позабалансовому рахунку оприбутковано заборгованість по відсотках, списану за рахунок нарахованого резерву, у сумі 9 грн 59 коп. 
Окремо у виписці відображено рух за щомісячними процентами, які переносилися до простроченої заборгованості та частково погашалися, а після списання 29 березня 2023 року на позабалансовому рахунку оприбутковано заборгованість по щомісячних процентах, списану за рахунок нарахованого резерву, у сумі 18 900 грн 00 коп. 
Отже, з виписки по особовим рахункам вбачається, що у бухгалтерському обліку позивача окремо обліковувалися тіло кредиту, річні відсотки та щомісячні проценти, відображалися операції з перенесення поточної заборгованості до простроченої, часткові платежі відповідача та подальше списання заборгованості 29 березня 2023 року з її обліком на позабалансових рахунках, а суми такої заборгованості відповідають заявленим у позові: 79 156 грн 81 коп. — тіло кредиту, 9 грн 59 коп. — річні проценти, 18 900 грн 00 коп. — щомісячні проценти.
Надаючи оцінку виписці по особовим рахункам як доказу у справі, суд виходить з того, що така виписка є внутрішнім банківським документом, який відображає рух коштів, стан заборгованості та облік операцій за конкретним кредитним договором, а тому є належним та допустимим доказом у розумінні статей 76, 77 ЦПК України.
Зміст зазначеної виписки узгоджується з умовами кредитного договору, а також з іншими наданими позивачем доказами, зокрема договором факторингу та реєстром прав вимоги, що в сукупності підтверджує як факт існування кредитного зобов`язання, так і його невиконання відповідачем.
На підтвердження розміру заявленої до стягнення заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості, а також виписку по особовим рахункам за кредитним договором №6355384044, які містять відомості про рух коштів, нарахування процентів та формування простроченої заборгованості.
Із наданих документів вбачається, що заборгованість відповідача сформована з кількох складових, а саме: заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за річними процентами та заборгованості за щомісячними процентами.
Зокрема, відповідно до виписки, залишок заборгованості за тілом кредиту становить 79 156,81 грн, що відповідає сумі неповернутого кредиту після часткового виконання відповідачем зобов`язань. 
Заборгованість за процентами сформована внаслідок нарахування процентів за користування кредитом відповідно до умов договору, що підтверджується численними операціями щоденного нарахування процентів, відображеними у виписці за період з 2021 по 2023 роки. 
Окрім цього, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань у строки, передбачені договором, нараховані проценти та частини основного боргу систематично переносились на рахунки простроченої заборгованості, що також відображено у виписці відповідними бухгалтерськими операціями. 
Відповідно до наданого розрахунку, загальна сума заборгованості включає також 18 900,00 грн щомісячних процентів, які нараховані відповідно до умов договору (паспорту кредиту) у фіксованому розмірі за користування кредитом.
Разом з тим суд враховує, що нарахування процентів здійснювалось протягом усього періоду користування кредитом, однак їх сплата відповідачем належним чином не здійснювалась, у зв`язку з чим відбулося накопичення заборгованості.
Таким чином, наданий позивачем розрахунок кореспондується з даними виписки по рахунках, відображає структуру заборгованості та дозволяє встановити її складові і динаміку формування.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України).
20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (клієнт) та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (фактор) укладено договір факторингу №200921, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору за плату права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, а фактор набуває такі права вимоги (п. 2.1 договору). 
Відповідно до умов договору факторингу, перехід прав вимоги від клієнта до фактора відбувається з моменту підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги та акта приймання-передачі (п. 2.3, п. 2.4 договору). 
З наданого витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу вбачається, що до переліку переданих прав вимоги включено, зокрема, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №6355384044 від 30 квітня 2021 року, із зазначенням суми заборгованості та інших ідентифікаційних даних позичальника. 
Зазначений реєстр містить відомості про ідентифікаційний номер відповідача, його анкетні дані, суму виданого кредиту, залишок заборгованості, а також інші параметри зобов`язання, що дає можливість ідентифікувати відповідне право вимоги як таке, що виникло саме з кредитного договору, укладеного з відповідачем. 
Факт оплати фактором вартості відступлених прав вимоги підтверджується меморіальним ордером №768960451 від 20 вересня 2021 року, згідно з яким АТ «ТАСКОМБАНК» перерахувало на користь ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» грошові кошти з призначенням платежу: «перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги №200921 від 20.09.2021». 
Таким чином, на підставі договору факторингу, реєстру прав вимоги та підтвердження здійснення фінансування, позивач набув статусу нового кредитора у зобов`язанні, що виникло з кредитного договору, укладеного з відповідачем.
Отже, позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 6355384044 від 30 квітня серпня 2021 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 .
Доказів сплати кредиту та відсотків в повному обсязі відповідач не надав.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість.
За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).
Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то й права і обов`язки виникають у кожного контрагента.
Таким чином факт існування кредитних відносин між фінансовою установою та відповідачем підтверджується кредитним договором (який є чинним). Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору ЦК України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Як вбачається з матеріалів справи, фінансова установа свої зобов`язання перед відповідачем виконала в повному обсязі, надавши кредит, а остання неналежним чином виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону.
Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, а також враховуючи позицію відповідача, яка не оспорила ні суму позову, ні правильність проведеного позивачем розрахунку, ні підстав, з яких позов заявлений, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2422.40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 932 від 04 лютого 2026 року, суд стягує з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ: 09806443, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30) заборгованість за кредитним договором № 6355384044 від 30 квітня 2021 року в розмірі 98 066 (дев?яносто вісім тисяч шістдесят шість) гривень 40 копійок і складається з: 
- заборгованості по кредиту в розмірі 79156, 81 гривень;
- заборгованості по річних відсотках за користування кредитом в розмірі 9,59 гривень;
- заборгованості по щомісячних відсотках в розмірі 18900 гривень.
Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (код ЄДРПОУ: 09806443, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, 30) сплачену суму судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя           Ігор Вітер