Справа № 509/1395/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2026 року суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Козирський Є.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Нижньодністровського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол щодо ОСОБА_1 за ст. 91 КУпАП в тому, що він 26.02.2026 року приблизно о 14:05год. в акваторії Дністровського лиману, у господарській зоні Миколаївської дільниці, в районі с. Миколаївка на території Нижньодністровського НПП Одеського району Одеської області за координатами геолокації 46,79002оС, 30,32875оВ,  ОСОБА_1 – рибалка промислового лову СВК «Крап Заря-2», здійснював промисловий вилов водних біоресурсів риболовного моточовна ЯОД 04-75 з підвісним двигуном 30к.с., який належить підприємству СВК «Крап Заря-2». Під час здійснення промислу він встановив сітку моно – ліскову на сторожках вічком 80мм, висотою 1м 20см, довжиною – 75мм з біркою встановленого зразка без наявності відповідного ліміту та дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, чим порушив ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», за що передбачена відповідальність за ст.91 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав письмове заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, та зазначив, що на момент події працював рибалкою підприємства СВК «Крап Заря-2», він здійснював промисловий лов риби в Дністровському лимані. На право промислового лову риби в Дністровському лимані у нього були всі необхідні дозвільні документи: дозвіл на право здійснення промислового лову в Дністровському лимані без будь яких обмежень, плав.засіб, знаряддя лову, дозволені до промислового лову види риб, посвідчення рибалки та інші необхідні документи. Приблизно в 14:00год. його затримали працівники Парку і склали адміністративний протокол про те, що він проводив лов риби на території господарської зони Парку. В поясненні, яке було ним написано, він вказав, що проводив промисловий лов як рибалка підприємства СВК «Крап Заря-2» в Дністровському Лимані. Ніяких вказівних, межових, охоронних знаків, які вказували на території Парку не має і ніколи не було. В його дозвільних документах відсутні будь які обмеження щодо території промислового лову в Дністровському лимані. Територія, межі господарської зони Парку, на яку посилаються в протоколі, не визначені і відсутні. Про відсутність будь яких знаків про межі Парку, території господарської зони, серед Дністровського лиману, можуть підтвердити усі рибалки і інших підприємств , які кожен день здійснюють промисловий лов в Дністровському лимані. З огляду на це, ОСОБА_1 прохав закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ст. 91 КУпАП.
Суд проаналізував матеріали справи, дослідивши додані до протоколу письмові докази, дійшов висновку, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.91 КУпАП, полягає у здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, а також територій, зарезервованих для наступного заповідання, забороненої господарської та іншої діяльності, порушення інших вимог режиму цих територій та об`єктів, самовільна зміна їх меж, невжиття заходів для попередження і ліквідації негативних наслідків аварій або іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду.
Фабула події адміністративного правопорушення, викладена в протоколі, не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення передбаченого ст. 91 КУпАП. Об`єктивна сторона правопорушення не розкрита, зокрема щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Відносини, що виникають під час використання природно-заповідного фонду регулюється Законом України «Про природно-заповідний фонд України». Так, у протоколі серії А № 0296 від 26.02.2026 року вказано, що ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 9-1 цього Закону.
Статтею 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Так, спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду. 
Суддя звертає увагу, що в протоколі не вказано, якими діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» (без зазначення відповідної норми частини тієї чи іншої статті).
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що, перебуваючи на території в акваторії Дністровського лиману, у господарській зоні Миколаївської дільниці, в районі с. Миколаївка на території Нижньодністровського НПП Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 – рибалка промислового лову СВК «Крап Заря-2», здійснював промисловий вилов водних біоресурсів риболовного моточовна ЯОД 04-75 з підвісним двигуном 30к.с., який належить підприємству СВК «Крап Заря-2», при цьому, суду не надано доказів того, що він незаконно здійснював у межах природно-заповідного фонду вилов живих біоресурсів. Також суду не надано будь-яких даних про те, що плавзасіб ЯОД 04-75 незаконно знаходився на території Нижньодністровського НПП.
В протоколі зазначені географічні координати, проте не доведено де було здійснено дані заміри та коли, і чи мають вони відношення до даної справи, не проведено огляд пристрою, на який ці координати були зафіксовані і коли. Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ці дані були отримані в місці затримання ОСОБА_1 .
Суддею встановлено, що на момент події ОСОБА_1 був офіційним рибалкою та працював у СВК «Крап Заря-2».
До матеріалів справи про адміністративне правопорушення не додано доказів на підтвердження обставин про те, що місце здійснення вилову риби знаходиться на території Нижньодністровського національного природного парку, а також про те, що Нижньодністровський національний природний парк входить до складу природно-заповідного фонду України.
Фіксація місця вчинення адміністративної правопорушення будь-якими засобами фіксування, в тому числі електронними, відсутня. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано носій з записами технічної фіксації події адміністративного правопорушення та в протоколі не зазначено про застосування технічних засобів. Ці обставини свідчать про відсутність об`єктивних даних про адміністративне правопорушення.
Інших доказів винуватості ОСОБА_1 суду не надано.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
У справах « Нечипорук і Йонкало проти України » від 21 квітня 2011 року та « Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї » від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.283 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.91 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя:	Козирський Є.  С.