Справа № 212/11593/25 
2-о/212/289/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року місто Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу 

в складі: головуючого судді Хомченко Л.І., 

за участю секретаря судового засідання Стрибайло О.В.

представника заявника - Маслова В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті Ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем,-

ВСТАНОВИВ:
03 жовтня 2025 року представник заявника адвокат Маслова Валентина Леонідівна, діючи в інтересах заявника  ОСОБА_1 , звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити факт її постійного спільного проживання з спадкодавцем ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день відкриття спадщини за однією адресою.

В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер вітчим заявниці ОСОБА_2 . Факт того, що померлий доводився заявниці вітчимом, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між матір`ю заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Мати заявниці зареєструвала шлюб коли заявниці було 10 років, а тому ОСОБА_2 виховував заявницю та ставився до неї як до рідної доньки. 
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 . За життя, а саме 14 листопада 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожен окремо склали заповіти, якими заповіли заявниці належну кожному з них частину квартири АДРЕСА_1 . 
24 вересня 2025року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Грабевник О.В. із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого її вітчима. Однак, розглянувши заяву ОСОБА_1 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що нею був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
На момент смерті ОСОБА_2 заявниця мала зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . Однак, з січня 2024 року до моменту смерті вітчима заявниця постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_3 , так як доглядала за ним, оскільки останній хворів на хронічну серцево-судинну недостатність та атеросклеротичну хворобу серця, у зв`язку з чим потребував стороннього догляду та допомоги, а тому ОСОБА_1 вимушена була переїхати до нього жити, з метою постійного контролю за сатурацією за допомогою пульсоксіметра. Крім того, через перепади тиску заявниця повинна була кожної ночі перевіряти життєві параметри останнього. В зв`язку з тим, що пропущений встановлений законом 6-ти місячний термін прийняття спадщини, змушені звернутись до суду з даною заявою. 
Ухвалою суду від 07 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 
Представник заявника ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги ,просила їх задовольнити по підставах викладених у заяві. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Свідок ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснили що ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Представник відповідача до судового засідання не з`явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. 
Заслухав пояснення сторін та дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини .

Згідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.
Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані: батько ОСОБА_8 , мати ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 21.05.1966 року, актовий запис № 1164.
Заявниця змінювала прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 », під час укладення шлюбу 11.11.1961 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 . Також прізвище було змінено 07 березня 1968 року з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_12 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 .
21 липня 1976 року між матір`ю заявниці ОСОБА_9 та ОСОБА_2 укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище змінено з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_13 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 .
Мати заявниці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 1829, виданим Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської обрства юстиції (ласті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністем. Дніпро).
Вітчим заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис № 375, виданим Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради.
Згідно заповіту від 14.11.2013 року ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також усе інше майно заповідав ОСОБА_1 .
Згідно заповіту від 14.11.2013 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , а також усе інше майно заповідала  ОСОБА_14 
24 вересня 2025 року спадкову справу № 74638019 зареєстровано у спадковому реєстрі, спадкодавець ОСОБА_2 , що вбачається із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82656836.
Постановою нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Грабевник О.В. від 15.11.2024 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії – видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв`язку із тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини та документально не підтверджує факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Згідно з відповіді від 23.12.2025 року №1548/01-16 Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори надійшла заява 24.09.2025 року від ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ,померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ,та інших заяв про прийняття спадщини ,або про відмову від прийняття спадщини не надходило .
Свідки ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили той факт ,що ОСОБА_1 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст.ст.1216,1218,1220, 1221 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч.ч.1, 3ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року.). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.
Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.
Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Виходячи з наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, суд вважає, що факт постійного проживання заявника на день смерті своєї матері підтверджується наданими суду доказами, тому є всі правові підстави для задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, з метою оформлення спадкових прав заявника.
Згідно ч.7ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом.
За таких обставин суд приходить до висновку ,що заявлені вимоги слід задовольнити оскільки вони знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні та обґрунтовані вимогами діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1220,1221,1261,1268,1270 ЦК України, ст.ст.4,12,13,76-83,265,315,319,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної в місті Ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У повному обсязі рішення виготовлено 31.12.2025
Суддя:   Л.  І.  Хомченко