703/582/26 
1-кп/703/348/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 квітня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. СмілаЧеркаського району Черкаської області матеріали кримінального провадження №12026250350000006 від 01 січня 2026 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, з початковою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2024 у справі № 703/950/24, № 3/703/641/24 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 68 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.
Так, постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2024 року у справі № 703/950/24 ОСОБА_4 будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк п`ять років 20 січня 2025 року о 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Соборна в м. Сміла, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та стосовно останнього складено протокол, про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, який скеровано до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.
За результатами розгляду протоколу Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову у справі № 703/477/25, 3/703/443/25 від 05.02.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.
Крім цього, ОСОБА_4 будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк п`ять років, 29 січня 2025 року о 14 год. 50 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Вишневецького в с. Костянтинівка, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та стосовно останнього складено протокол, про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, який скеровано до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.
За результатами розгляду протоколу Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову у справі № 703/824/25, 3/703/575/25 від 11.03.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Крім цього, ОСОБА_4 будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк п`ять років, 07 лютого 2025 року о 16 год 40 хв., керуючи автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Незалежності в м. Сміла, був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області та стосовно останнього складено протокол, про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, який скеровано до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.
За результатами розгляду протоколу Смілянським міськрайонним судом Черкаської області винесено постанову у справі № 703/928/25, 3/703/616/25 від 05.03.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 (сім) років.
Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи про наявність постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.04.2024 року, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, до закінчення строку такого позбавлення, умисно ухилявся від виконання вказаної постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.382 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що не заперечує жодних обставин, викладених в обвинувальному акті, оскільки вони повністю відповідають дійсності. Вказав, що дійсно у квітні 2024 року, березні, лютому 2025 року постановами суду він був позбавлений права керування транспортними засобами на 5 та 7 років, відповідно, про що йому було достовірно відомо, однак незважаючи на це, він неодноразово, після прийняття судом вказаних постанов, керував транспортними засобами, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати та призначити йому покарання у виді штрафу, який він має можливість сплатити оскільки працює, але без офіційного оформлення.
Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за клопотанням учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд при призначенні покарання приймає до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин; обставини вчинення кримінального правопорушення, яке не потягло за собою тяжких наслідків; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно; досудову доповідь Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України.
З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе при призначенні йому покарання у виді штрафу, та вважає, що підстави для призначення більш суворих видів покарання судом не встановлені і саме таке покарання буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.12, 65, 66, 67, ч.1 ст.382 КК України, ст.369-371, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу урозмірі 800 (вісімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн.
Речові докази: DVD-R диск із відеозаписами нагрудних боді камер поліцейських ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, які зберігається при матеріалах кримінального провадження у паперовому конверті – залишити при матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч.2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Головуючий: ОСОБА_1