Справа № 161/10469/25 
Провадження № 2/161/1524/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого – судді Антіпової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання – Семенової І.М.,
представника позивача – Піскорської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав,-
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить суд відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав; малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради для подальшого їх влаштування.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають в шлюбі та є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . 
Про сім`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 службі у справах дітей Підгайцівської сільської ради стало відомо після отримання листа з КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства», від 12.07.2024 року №10-17/1112, де повідомлялося про те що 12.07.2024 року було доставлено ОСОБА_3 з новонародженою дитиною. З листа стало відомо що, вагітність протікала поза обліком, дитина народилась вдома, пологи передчасні, загальний стан дитини важкий. Працівниками служби у справах дітей 20.07.2024 року, було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 та з`ясовано, що для дітей створені задовільні умови для розвитку та виховання, діти забезпечені одягом, взуттям, засобами гігієни. З батьками проведено профілактичну бесіду, щодо належного утримання і виховання дітей. Станом на 21.05.2025 року на обліку сімей, які опинились в складних життєвих обставинах, дана сім`я не перебуває.
В сім`ї ОСОБА_6 неодноразово здійснювались обстеження умов проживання, зверталась увага на матеріальне забезпечення дітей, побут, житло; особливу увагу приділяли обставинам, щодо виховання та розвитку дітей, проводились індивідуально-профілактичні бесіди стосовно належного виконання батьківських обов`язків, схильності матері та батька до виникнення конфліктних ситуацій в сім`ї. Службою у справах дітей Підгайцівської сільської ради надавалась допомога у вигляді продуктів харчування та дитячого одягу. Копії актів обстеження умов проживання від 22.07.2024 року, 03.09.2024 року, 04.10.2024 року, 11.12.2024 року, 17.02.2025 року, 31.03.2025 року. Згідно з копіями актів обстеження умов проживання від 22.07.2024 року та 31.03.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання) проживає сім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 разом з трьома малолітніми дітьми. Встановлено також, що умови проживання сім`ї потребують покращення, вся сім`я мешкає в одній житловій кімнаті, комунальні зручності наявні частково, опалення пічне, матір дітей перебуває в декретній відпустці, батько дітей офіційно не працевлаштований, обоє схильні до зловживання спиртними напоями, однак на зауваження працівників служби у справах дітей батьки реагували та обіцяли змінити спосіб життя та покращити житлово-побутові умови проживання. Малолітні діти заклад дошкільної освіти не відвідують. 
Зі слів матері, ОСОБА_3 , вона отримує соціальні виплати на дітей за зареєстрованим місцем проживання, в місті Луцьку. Службою у справах дітей було направлено лист від 26.05.2025 року №100/13.43 на департамент соціальної політики Луцької міської ради про надання інформації чи зверталась гр. ОСОБА_3 для подання документів, необхідних для призначення державної соціальної допомоги.
З листопада 2024 року по травень 2025 року працівниками комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Підгайцівської сільської ради здійснювалась соціальна робота з даною сім`єю, в межах якої проведені наступні заходи: профілактичні бесіди з метою формування навичок відповідального батьківства, щодо створення належних умов для проживання та виховання дітей, попередження конфліктних ситуацій та можливих варіантів врегулювання непорозумінь між дорослими членами сім`ї. Також ОСОБА_7 було скеровано в департамент соціальної політики Луцької міської ради для оформлення всіх належних соціальних виплат та виготовлення відсутніх документів багатодітної сім`ї. Батьків неодноразово інформовано про необхідність перезаключення декларації з педіатром на двох малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_5 і заключення первинної декларації на малолітнього сина ОСОБА_2 та необхідність огляду трьох малолітніх дітей. Також сім`ю проінформовано про доцільність звернення до безоплатної правової допомоги для врегулювання майнових питань.
Згідно відповіді, наданої слідчим відділом Луцького РУП ГУНП у Волинській області стало відомо що, досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без видимих ознак насильницької смерті. Проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п.2, ч.2 ст.115 КК України. Під час спілкування правоохоронними органами з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було встановлено, що самі батьки не заперечують факту того, що часто вживають алкогольні напої у себе в будинку, де перебували троє малолітніх дітей, також будучи в стані алкогольного сп`яніння часто виникали конфлікти, які могли перерости в бійки. Також батьки вказали, що 20.05.2025 року від ранкової пори вживали алкогольні напої та вже зранку ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено, що малолітній ОСОБА_5 помер.
При огляді трупа ознак насильницької смерті чи видимих тілесних ушкоджень виявлено не було. Згідно довідки причиною смерті малолітнього ОСОБА_5 є набряк головного мозку.
Згідно показів, на лінію «103» телефонувала ОСОБА_3 , яка виявила, зранку 21.05.2025 року, що її син ОСОБА_5 лежить замотаний у ковдру, при спробі розбудити сина, останній ознак життя не подавав, через 30 хв. ОСОБА_3 викликала екстрену медичну допомогу.
Відповідно до характеристики, виданою старостою Хорлупівського старостинського округу від 27.05.2025 року № 21, встановлено, що дана сім`я складається з двох дорослих та двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації, договір на оренду будинку відсутній. Будинок дерев`яний та потребує ремонту. Батько та мати дітей, зловживали алкогольними напоями. Офіційно не були працевлаштовані. За проханням допомагали їм з доставкою деревини для опалення, спільно з сусідами. 
За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини – малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що умови, які виникли в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негативно впливають на життя дітей, стан їх здоров`я та розвиток. Батьки несуть безпосередню загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей, оскільки діти, на момент вилучення мали підвищену температуру тіла, кашель та нежить та батьки не зверталися до лікаря за медичною допомогою. Дані обставини розцінені як загроза життю та здоров`ю дитини, а також є потреба у вжитті невідкладних заходів до забезпечення безпеки малолітніх дітей.
Родичів, які виявили бажання тимчасово влаштувати малолітніх дітей до себе в сім`ю, не виявлено.
Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 21.05.2025 року № 1 «Про негайне відібрання дітей від матері та батька, без позбавлення їх батьківських прав» відібрано малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей та тимчасово влаштовано до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» з подальшим влаштуванням дітей до КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради терміном на 6 місяців.
Поліцейським офіцером Підгайцівської громади, майором поліції, ОСОБА_8 , надано запитувану інформацію, зокрема, що сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_1 з початку 2024 року. За час проживання дана сім`я зарекомендувала себе посередньо. Гр. ОСОБА_4 байдуже ставився до пошуку роботи, час від часу зловживав алкогольними напоями за місцем проживання, за кошти отримані під час тимчасових підробітків. Вищезазначені громадяни не порушували громадського порядку. За наявною інформацією, скарг від сусідів за час проживання на дану сім`ю не надходило, але до юридичної відповідальності протягом 2024-2025 років, згідно бази ІКСІПНП притягувалися: гр. ОСОБА_4 , 09.02.2025 року після вчинення домашнього насильства, було винесено тимчасовий заборонний припис і проведено профілактичну бесіду виховного характеру з обмеженням контактувати з гр. ОСОБА_3 20.05.2025 року, гр. ОСОБА_4 було притягнуто до кримінальної відповідальності і відомості внесено до ЄДР за ст.126 ч.1 КК України. Гр. ОСОБА_3 11.01.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КупАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб).
Враховуючи вищевикладене, встановлено, що матір`ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4 не було покращено умов для забезпечення прав їх малолітніх дітей, вони нехтували своїми обов`язками щодо наведення порядку в будинку, а також на прибудинковій території. Так як батько дітей є працездатною особою, він неналежним чином забезпечував матеріально власних дітей. При обстеженні житла в осінню та зимову пору було зафіксовано, що в будинку не дотримано температурних норм, що створювало загрозу здоров`ю дітей. 21.05.2025 року малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було знайдено мертвим. З інформації, наданої слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області відомо, що батьки 20.05.2025 року вживали алкогольні напої. Причиною смерті дитини є набряк головного мозку. Крім того, відомо, що батько дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 вчиняв домашнє насилля відносно дружини, що могло негативно вплинути на психічний стан здоров`я малолітніх дітей. ОСОБА_4 було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 126 КК України (умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень). За наявності такої поведінки батька та матері, з метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було негайно відібрано у матері, ОСОБА_3 і батька ОСОБА_4 та орган опіки та піклування 28.05.2025 року звернувся до суду з позовом про відібрання дитини від матері і батька без позбавлення їх батьківських прав.
Враховуючи вищевикладене, вважають, що відібрання дітей без позбавлення батьківських прав є єдиним способом захисту прав і якнайкращого забезпечення їх інтересів та максимально можливою мірою виживання і здорового розвитку дитини. Повернення дитини матері і батькові можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для їх відібрання, та батьками буде забезпечено належні умови їх проживання та розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. 
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02червня 2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с. 40).
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 78).
Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.01.2026 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_8 інформацію чи мобілізований до складу Збройних Сил України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Та в разі, проходженням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військової служби, вказати місце проходження ним військової служби (а.с. 98).
18.02.2026 року до суду надійшла відповідь ІНФОРМАЦІЯ_8 № 1513 від 12.02.2026 року, відповідно до якої повідомлено, що 29.08.2025 року громадянин ОСОБА_4 , 1988 року народження, був призваний на військову службу по мобілізації згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 . Для подальшого проходження військової служби був відправлений в розпорядження військової частини НОМЕР_1 . Станом на 06 лютого 2026 року з метою постановки на військовий облік у зв`язку зі звільненням з військовою служби на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 не звертався (а.с. 108).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10 позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково повідомила, що на сьогоднішній день малолітні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишилися без батьківського піклування, тимчасово влаштовані у прийомну сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 терміном на 6 місяців: з 02.03.2026 року по 02.09.2026 року. Також пояснила, що на момент вилучення дітей 11.01.2025 року діти, мали підвищену температуру тіла, кашель та нежить, а батьки не зверталися до лікаря за медичною допомогою. Після вилучення діти були тимчасово влаштовані до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства», а 29 травня 2025 року - влаштовані до КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради, де перебували до 02.03.2026 року. Так, після влаштування дітей до КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради у малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та діагностовано ДЦП, про що не було відомо навіть батькам дитини. Так, за час перебування дітей КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради, батьки дітей відвідували разом тричі: 10.07.2025, 02.08.2025, 14.08.2025 року. Окрім цього, мати ОСОБА_3 відвідувала своїх дітей: 14.06.2025 року, 23.06.2025 року, 27.06.2025 року, 02.07.2025 року, 03.08.2025 року, 10.08.2025 року, 12.08.2025 року, 17.08.2025 року, 01.10.2025 року, 06.10.2025 року, 19.11.2025 року, 26.11.2025 року, 01.12.2025 року, 18.12.2025 року, 29.12.2025 року, 17.02.2026 року. Батько дітей також відвідав їх 27.07.2025 року. Пояснила, що ОСОБА_3 приходить відвідати дітей часто із сторонніми чоловіками, що вкрай негативно відображається на дітях. Окрім цього, зазначила, що весь час, коли діти були відібрані від батьків, ані батько ані мати жодного разу не звернулись до служби у справах дітей з метою з`ясування, яким чином можна повернути дітей, повідомити про зміну своєї поведінки та ставлення до дітей тощо. Таке небажання виправити ситуацію підтверджує правильність рішення про необхідність відібрати дітей від батьків з тимчасовим їх влаштуванням до прийомної сім`ї, з огляду на що просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
В судове засідання відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв та клопотань до суду не подали.
Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, як органу опіки та піклування, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. 
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).
Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувають в шлюбі та є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 02.06.2021 року, НОМЕР_3 від 10.10.2024 року (а.с. 20-21). 
Малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками якого також були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 297 від 22.05.2025 року (а.с. 12).
Згідно відповіді слідчого відділу Луцького РУП ГУНП у Волинській області стало відомо що, досудовим розслідуванням встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 виявлено труп малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без видимих ознак насильницької смерті. Проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п.2, ч.2 ст.115 КК України. Під час спілкування правоохоронними органами з батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було встановлено, що самі батьки не заперечують факту того, що часто вживають алкогольні напої у себе в будинку, де перебували троє малолітніх дітей, також будучи в стані алкогольного сп`яніння часто виникали конфлікти, які могли перерости в бійки. Також батьки вказали, що 20.05.2025 року від ранкової пори вживали алкогольні напої та уже зранку ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено, що малолітній ОСОБА_5 помер. При огляді трупа ознак насильницької смерті чи видимих тілесних ушкоджень виявлено не було. Згідно довідки причиною смерті малолітнього ОСОБА_5 є набряк головного мозку. Згідно показів, на лінію «103» телефонувала ОСОБА_3 , яка виявила, зранку 21.05.2025 року, що її син ОСОБА_5 лежить замотаний у ковдру, при спробі розбудити сина, останній ознак життя не подавав, через 30 хв. ОСОБА_3 викликала екстрену медичну допомогу (а.с. 13).
В сім`ї ОСОБА_6 неодноразово здійснювались обстеження умов проживання, зверталась увага на матеріальне забезпечення дітей, побут, житло; особливу увагу приділяли обставинам, щодо виховання та розвитку дітей, проводились індивідуально-профілактичні бесіди стосовно належного виконання батьківських обов`язків, схильності матері та батька до виникнення конфліктних ситуацій в сім`ї. Службою у справах дітей Підгайцівської сільської ради надавалась допомога у вигляді продуктів харчування та дитячого одягу, що підтверджується копіями актів обстеження умов проживання від 22.07.2024 року, 03.09.2024 року, 04.10.2024 року, 11.12.2024 року, 17.02.2025 року, 31.03.2025 року. Згідно з копіями актів обстеження умов проживання від 22.07.2024 року та 31.03.2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 (фактичне місце проживання) проживає сім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_4 разом з трьома малолітніми дітьми. Встановлено також, що умови проживання сім`ї потребують покращення, вся сім`я мешкає в одній житловій кімнаті, комунальні зручності наявні частково, опалення пічне, матір дітей перебуває в декретній відпустці, батько дітей офіційно не працевлаштований, обоє схильні до зловживання спиртними напоями, однак на зауваження працівників служби у справах дітей батьки реагували та обіцяли змінити спосіб життя та покращити житлово-побутові умови проживання. Малолітні діти заклад дошкільної освіти не відвідують (а.с. 29-35).
Згідно наданої поліцейським офіцером Підгайцівської громади, майором поліції, ОСОБА_8 , інформації, вбачається, зокрема, що сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_1 з початку 2024 року. За час проживання дана сім`я зарекомендувала себе посередньо. Гр. ОСОБА_4 байдуже ставився до пошуку роботи, час від часу зловживав алкогольними напоями за місцем проживання, за кошти отримані під час тимчасових підробітків. Вищезазначені громадяни не порушували громадського порядку. За наявною інформацією, скарг від сусідів за час проживання на дану сім`ю не надходило, але до юридичної відповідальності протягом 2024-2025 років, згідно бази ІКСІПНП притягувалися: гр. ОСОБА_4 , 09.02.2025 року після вчинення домашнього насильства, було винесено тимчасовий заборонний припис і проведено профілактичну бесіду виховного характеру з обмеженням контактувати з гр. ОСОБА_3 20.05.2025 року, гр. ОСОБА_4 було притягнуто до кримінальної відповідальності і відомості внесено до ЄДР за ст.126 ч.1 КК України. Гр. ОСОБА_3 11.01.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП (завідомо неправдивий виклик спеціальних служб) (а.с. 10).
Відповідно до характеристики, виданою старостою Хорлупівського старостинського округу від 27.05.2025 року № 21, встановлено, що дана сім`я складається з двох дорослих та двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації, договір на оренду будинку відсутній. Будинок дерев`яний та потребує ремонту. Батько та мати дітей, зловживали алкогольними напоями. Офіційно не були працевлаштовані. За проханням допомагали їм з доставкою деревини для опалення, спільно з сусідами (а.с. 14). 
За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини – малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що умови, які виникли в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 негативно впливають на життя дітей, стан їх здоров`я та розвиток. Батьки несуть безпосередню загрозу життю та здоров`ю малолітніх дітей, оскільки діти, на момент вилучення мали підвищену температуру тіла, кашель та нежить та батьки не зверталися до лікаря за медичною допомогою. Дані обставини розцінені як загроза життю та здоров`ю дитини, а також є потреба у вжитті невідкладних заходів до забезпечення безпеки малолітніх дітей (а.с. 15-19, 24-28).
Відповідно до рішення виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 21.05.2025 року № 1 «Про негайне відібрання дітей від матері та батька, без позбавлення їх батьківських прав» відібрано малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 , у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей та тимчасово влаштовано до КП «Волинське обласне територіальне медичне об`єднання захисту материнства і дитинства» з подальшим влаштуванням дітей до КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради. Терміном на 6 місяців.
На підставі Рішеннявиконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 10.11.2025 року № 8 «Про продовження терміну перебування в КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради, вирішено продовжити термін перебування малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців в КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради (а.с. 85).
Як вбачається з інформації, наданої директором КП «Центр медичної реабілітації та паліативної допомоги дітям» Волинської обласної ради від 05.11.2025 року № 437/10/2-25 та від 02.03.2026 року №108/10/2-26, 29 травня 2025 року до закладу поступили і станом на день подання інформації перебувають на повному державному утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час перебування дітей в закладі матір відвідувала їх: 14.06.2025 року, 23.06.2025 року, 27.06.2025 року, 02.07.2025 року, 10.07.2025 року, 02.08.2025 року, 03.08.2025 року, 10.08.2025 року, 12.08.2025 року, 14.08.2025 року, 17.08.2025 року, 01.10.2025 року, 06.10.2025 року, 19.11.2025 року, 26.11.2025 року, 01.12.2025 року, 18.12.2025 року, 29.12.2025 року, 17.02.2026 року. Батько дітей ОСОБА_4 відвідував дітей: 10.07.2025 року, 27.07.2025 року, 02.08.2025 року, 14.08.2025 року (а.с. 86, 118).
Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_8 № 1513 від 12.02.2026 року, вбачається, що 29.08.2025 року громадянин ОСОБА_4 , 1988 року народження, був призваний на військову службу по мобілізації згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 . Для подальшого проходження військової служби був відправлений в розпорядження військової частини НОМЕР_1 . Станом на 06 лютого 2026 року з метою постановки на військовий облік у зв`язку зі звільненням з військовою служби на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 не звертався (а.с. 108). 
Згідно з Наказом начальника Служби у справах дітей Підгайцівської сільської ради № 05 від 02.03.2026 року «Про тимчасове влаштування малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 » тимчасово влаштовано малолітніх: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які залишилися без батьківського піклування, у прийомну сім`ю ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 терміном на 6 місяців: з 02.03.2026 року по 02.09.2026 року (а.с. 119).
Згідно з пунктом 1 статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року (редакція 02.12.2012 року), суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.
Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (редакція від 01.08.2021 року), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Позбавлення батьківських прав завжди є результатом протиправної, винної поведінки. Відібрання ж дитини не пов`язується з протиправною поведінкою: загроза життю та здоров`ю дитини може бути результатом психічної хвороби, відкритої форми туберкульозу чи інших небезпечних хвороб, скрутних житлових умов тощо.
Відібрання дитини можливе тоді, коли умови проживання дитини суд оцінить як небезпечні для неї. Оцінювання умов проживання дитини є виключно компетенцією суду.
Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання отримали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку.
Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Вказаний висновок повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі №487/1328/16-ц, провадження №61-3979ск18, від 14 лютого 2020 року у справі №673/1477/17, провадження №61-45875св18.
Відібрання дитини - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, в зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. З таким позовом до суду має право звернутися прокурор. (ч.2 ст.170 СК України).
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-III, сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з частиною 1 статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»).
Держава здійснює захист дитини від: усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або інших законних представників дитини; втягнення у злочинну діяльність, залучення до вживання алкоголю, наркотичних засобів і психотропних речовин; залучення до екстремістських релігійних психокультових угруповань та течій, використання її для створення та розповсюдження порнографічних матеріалів, примушування до проституції, жебрацтва, бродяжництва, втягнення до азартних ігор тощо.
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», №10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).
Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України», №39948/06, §50, від 18 грудня 2008 року).
Приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи, що батько дітей ОСОБА_4 з 29.08.2025 року був призваний на військову службу по мобілізації згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 . Для подальшого проходження військової служби був відправлений в розпорядження військової частини НОМЕР_1 . Станом на 06 лютого 2026 року з метою постановки на військовий облік у зв`язку зі звільненням з військовою служби на адресу ІНФОРМАЦІЯ_9 не звертався; мати дітей ОСОБА_3 зловживає алкоголем, останній раз відвідувала дітей 17.02.2026 року, до служби у справах дітей жодного разу з моменту відібрання дітей не зверталась та не намагалась виправити ситуацію і повернути дітей, під час розгляду справи в суді зайняла пасивну позицію, а з 29.10.2025 року по день ухвалення рішення по даній справі, жодного разу до суду не приходила, що свідчить про її самоусунення від питання участі у житті дітей, враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання малолітніх дітей, виявлене захворювання малолітнього ОСОБА_2 (ДЦП), що потребує посиленого спостереження лікарів та матеріальних витрат, залишення дітей на даний час з батьками загрожує здоров`ю дітей, проживаючи з матір`ю діти, через часту її відсутність, також страждають через недостатнє піклування, через неповноцінне виховання, відсутність належного медичного супроводу, та відсутність емоційної підтримки з боку батьків, що негативно впливає на їх фізичне та психічне здоров`я.
Оцінюючи надані суду докази, враховуючи поведінку відповідачів, суд приходить до висновку, що відповідачі не усвідомлюють важливості належного виконання ними батьківських обов`язків, а отже, позовна вимога про негайне відібрання дітей без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Зі змісту позовної заяви слідує, що Підгайцівською сільською радою, як органом опіки та піклування, було заявлено позовну вимогу немайнового характеру - про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав. 
Так, у відповідності до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір, який підлягав би сплаті за вищевказані позовні вимоги, виходячи зі змісту позовних вимог, становить загальну суму 3028,00 грн..
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», тому, виходячи із положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів слід також стягнути на користь держави судовий збір в загальному розмірі 3028,00 грн., тобто по 1514,00 грн. з кожного.
Керуючись ст. 170 СК України, ст. ст. 13, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 , без позбавлення батьківських прав.
Малолітніх дітей, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передати органу опіки та піклування Підгайцівської сільської ради для подальшого їх влаштування.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в дохід держави судовий збір в розмірі по 1514,00 грн. з кожного.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини обома батьками, суд за їхньою заявою, підтвердженою сукупністю зібраних доказів, може постановити рішення про повернення їм дитини.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Орган опіки та піклування Підгайцівської сільської ради, адреса місцезнаходження: 45602, Волинська область, Луцький район, село Підгайці, вулиця Шкільна, будинок 30, ЄДРПОУ 04332331,

Відповідач:  ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач:  ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний текст рішення складено 20 квітня 2026 року

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Т.А. Антіпова