Справа № 732/2157/25
Провадження № 3/732/33/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
20.04.2026 м. Городня

Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О., у присутності секретаря Бондаренко Т. А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Дворніченка М. М., розглянувши справу, що надійшла з відділення поліції №3 (м. Городня) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

У С Т А Н О В И Л А:
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №544078 від 18.12.2025 убачається, що 18 грудня 2025 року об 11 год 25 хв, у м. Городня по вул. Троїцькій, 18, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Шаран»», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляді на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер 2279», результат 2,13 проміле.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, з протоколом не погодився. Вказав, що 18.12.2025 він алкогольних напоїв не вживав, а тому ознак сп`яніння в нього не було. Пояснив, що в той день він керував автомобілем і його зупинили працівники поліції, при цьому причину зупинки не повідомили, та, не роз`яснивши порядку проходження огляду на стан сп`яніння, запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, на який він погодився. Результат огляду - 2,13 проміле, після чого інспектор поліції, нічого не повідомляючи, не роз`яснюючи прав та наслідків, склав стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом його відсторонили та видали тимчасовий дозвіл на керування.
Захисник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи це тим, що поліцейськими було порушено процедуру проведення огляду на виявлення стану сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено право на проходження процедури освідування, як на місці зупинки транспортного засобу, так і медичному закладі, а запропоновано лише пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер». При цьому водій погодився пройти огляд на місці зупинки. Крім того, з відеозапису слідує, що ОСОБА_2 не повідомлено і про його право на проходження огляду у лікарні, в разі незгоди із результатами огляду, та взагалі не ставиться питання про його згоду чи не згоду із показами газоаналізатора. 
Відповідно до п. 2. 5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейських пройти огляд на визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піж впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 дотримався вказаної вимоги, однак останній не зобов`язаний знати вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та ст. 266 КУпАП про порядок проходження такої процедури і право на проходження огляду не лише на місці зупинки, а й на право не погодитися із результатами огляду, проведеного на місці зупинки і проходження в такому випадку огляду у медичному закладі, про таке право йому мали б роз`яснити працівники поліції, однак згідно із відеозаписом таке право йому роз`яснене не було. Також працівники поліції припинили відеозапис об 11:31, та подальший розвиток події не фіксували.
Крім цього, захисник звертає увагу, що з інформації, оприлюдненої на офіційному вебпорталі Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, строк дії свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2020 «Прилади електродіагностичні Alkotest 7410 Plus com, Alkotest 6510, Alkotest 6810» виробництва Drager Safeti AG &Co. KGaA (Germani) (наказ МОЗ України від 10.02.2010 №95) вичерпаний 10.02.2015. Отже, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, тобто результати огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» щодо ОСОБА_1 виключає можливість визнання цього письмового документу як допустимого чи достовірного доказу у справі.
Також захисник зауважує, що під час спілкування з працівниками поліції водій веде себе адекватно, виконує всі їх прохання, надає документи, на питання відповідає чітко, трохи нервує, але така нервовість має логічне пояснення, про що було зазначено водієм працівникам поліції одразу під час зупинки. Тобто, поліцейські не з`ясували чи згоден ОСОБА_1 із результатами газоаналізатора та не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.
При цьому, як убачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення складений о 12:03, процедура його складення та оголошення не зафіксована.
Більш того, ОСОБА_1 висловив незгоду із показами приладу «Драгер», однак працівники поліції відмовили водію у проходженні огляду у медичному закладі.
Сукупність наведених обставин викликає сумнів у достовірності наданих доказів наданих доказів на доведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала показання, що 18.12.2025 після 11 години, вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_1 в якості пасажира їхала в його автомобілі. При цьому свідок стверджувала, що запаху алкоголю від ОСОБА_1 вона не відчувала, ознак сп`яніння, на її думку, водій не мав. Коли транспортний засіб зупинили працівники поліції вона не зрозуміла, з якої причини, розмову між водієм та поліцейськими вона не чула, бо трохи почекавши, пішла по своїх справах, оскільки поспішала.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, допитавши свідка, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного. 
Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак.
Склад адміністративного правопорушення – це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.
Згідно із статтями 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підпункт «а» пункту 2.9. Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно із п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Національну поліцію» одним із превентивних заходів, який може застосувати поліція, є зупинення транспортного засобу.
Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.
Згідно із ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Крім того, відповідно до п. 4 розділу 2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
1. Під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:
1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу;
2) примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;
3) перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису;
4) використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції;
5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам.
2. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
За змістом ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до п.3 Розділу І Інструкції є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я.
До матеріалів справи додано відеозапис, здійснений поліцейськими під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який складається з двох відеофайлів.
З наданого відеозапису, з першого відеофайлу, вбачається, що працівниками поліції був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм інспектор поліції запідозрив в останнього ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, та запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу. На наступному відеофайлі зафіксована сама процедура проходження ОСОБА_4 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, під час якої водій декілька разів продуває прилад. Після огляду поліцейський оголошує результат – 2,13 проміле, роздруковує результат і повідомляє, що буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. На цьому відеозапис закінчений.
Отже, з відеозапису вбачається, що працівники поліції взагалі не роз`яснили водію наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не з`ясували згоден водій із результатами огляду, на відеозаписі не видно, який саме результат показав прилад, оскільки 2,13 проміле було озвучено поліцейським, але не зафіксовано на камеру. Також на відеозаписі не зафіксований процес складання протоколу про адміністративне правопорушення і подальше його оголошення працівниками поліції ОСОБА_1 . 
Суд зазначає, що метою обов`язкової відеофіксації процесу виявлення адміністративного правопорушення та процесуальних дій, що вчиняються поліцейським є забезпечення збирання об`єктивних доказів вчиненого правопорушення, усунення суперечностей, які можуть виникати у ході вчинення цих дій, перевірка правильності та законності дій як поліцейських, так і інших учасників у ході їх вчинення.
Суд не може спростувати доводи сторони захисту, які підтверджується відеозаписом події про те, що останньому перед початком і при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належним чином забезпечено право на реальну допомогу адвоката, не роз`яснено право на мовчання і не свідчити проти себе, що є істотними процесуальними порушеннями її конституційного права на правовий захист (ст. 59 Конституції України) і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів отруєного дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами.
З долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що співробітник поліції не ознайомив ОСОБА_1 з його правами передбаченими ст. 59, ст. 63 Конституції України. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 63 КУпАП, оскільки при складанні протоколу її не було проголошено навіть після завершення процедури огляду водія і складання протоколу.
Наведене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримані вимоги закону щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Доказів, які б підтверджували факт роз`яснення позивачу прав та обов`язків під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять, що є суттєвим порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Згідно із ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.
У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших. Будь-яке порушення конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили.
Тобто, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
Це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня, а також зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими, оскільки визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не було б отримано, якби не було отримано перших.
У зв`язку з цим, суд вважає, що оскільки працівниками поліції не була роз`яснена процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення працівниками поліції Інструкції та вказують на відсутність підстав проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, а тому всі докази по справі слід вважати недопустимими.
Суд не вправі, якщо порушена процедура збирання доказів та оформлення матеріалів про притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлювати наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.
Згідно із ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином дослідивши докази у справі, суддя дійшла висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належними доказами справи достовірно та об`єктивно не підтверджений.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
За наведених обставин, провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 7, 130, 245, 247, 280, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Городнянський районний суд Чернігівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст постанови складений і підписаний 22.04.2026.

Суддя А. О. Бойко