Справа № 303/10385/25
2/303/4195/25

РІШЕННЯ (Заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року       м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючого судді   Заболотного А.М.
секретар судового засідання  Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року та кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року. 
В обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 06.05.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 15130-05/2025. 28.08.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082025 відповідно до умов якого ТзОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 18270,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн., заборгованості за відсотками – 6210,00 грн., штраф – 5460,00 грн., комісія – 600,00 грн. 
Крім того, 02.01.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 8417242. В подальшому, 18.09.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18092025 відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Зокрема, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 17115,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 4515,00 грн., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 5600,00 грн., заборгованості за неустойкою – 7000,00 грн. 
У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання не виконує ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаними договорами на загальну суму 35385,00 грн. Також просить вирішити питання судових витрат, а саме стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою суду від 06.01.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 03.02.2026 року та відкладено на 04.03.2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з розгляду цієї справи не з`явився повторно, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Щодо кредитного договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року.
Судом встановлено, що 06.05.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 15130-05/2025. 
За умовами договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року (п.п. 1.1., 1.2., 1.4, 1.4.1), товариство надає фінансовий кредит у розмірі 6000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів. Кінцева дата погашення кредиту – 02.09.2025 року. За користування кредитом товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90 % в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 600,00 грн. Тип процентної ставки – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія. Денна процентна ставка складає 0,98 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом на дату укладення цього договору складає 2572,74 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту станом на дату укладення цього договору складає 13080,00 грн. Загальні витрати по кредиту складають 7080,00 грн. 
Згідно з п. 1.6 договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року, кредит надається в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5363-54хх-хххх-7260 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Y659, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача про, що свідчить п. 8 договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН».
Відповідно до п. 7.7 договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року клієнт підтверджує, що до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в законодавстві про фінансові послуги та діяльність фінансових компаній та інформацію, яка вимагається відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідачем було також підписано додаток № 1 до договору № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року де зазначено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальна річна процентна ставка.
Наведене також підтверджується паспортом споживчого кредиту.
Перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується інформаційною довідкою iPay.ua Вих. № 3426_251015151930 від 15.10.2025 року згідно з якої успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № 5363-54хх-хххх-7260 в сумі 6000,00 грн. Призначення платежу «зарахування 6000,00 грн. на картку № НОМЕР_1 хх-хххх-7260». 
Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «Стар Файненс Груп» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору.
В подальшому, 28.08.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28082025 відповідно до умов якого ТзОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників (додаток №1 до договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 року) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року у розмірі 18270,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн., заборгованості за відсотками – 6210,00 грн., штраф – 5460,00 грн., комісія – 600,00 грн. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з розрахунком заборгованість за договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року становить 18270,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн., заборгованості за відсотками – 6210,00 грн., штраф – 5460,00 грн., комісія – 600,00 грн.
Щодо кредитного договору № 8417242 від 02.01.2025 року.
Так, 02.01.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 був укладений договір про споживчий кредит № 8417242. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 610581, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Договір укладено в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.п. 1.1., 1.2.,1.3., 1.4. договору № 8417242 від 02.01.2025 року кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти (у сумі визначеній п. 1.2 договору у кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом, відповідно до графіку платежів. Загальний розмір кредиту становить 5000,00 грн. кредит надається строком на 360 днів. Дата остаточного погашення заборгованості 28.12.2025 року. 
В п. п. 15.5, 1.5.1., 1.5.2 договору № 8417242 від 02.01.2025 року зазначено, що загальні витрати позичальника за кредитом становлять 15415,00 грн. денна процентна ставка – 0,86 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка – 1205,23 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту 20415,00 грн. Комісія за надання кредиту 15,00 грн., яка нараховується за ставкою 0,30 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Комісія за обслуговування кредиту – 15400,00 грн., що нараховується за ставкою 14,00 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені графіком платежів. 
Відповідно до п. 2.1. договору № 8417242 від 02.01.2025 року кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Згідно з п. 5.1. договору № 8417242 від 02.01.2025 року позичальник підтверджує, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа, розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, а також з інформацією, передбаченою ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав його проект разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами та Правилами, розміщеними на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та Законі України «Про споживче кредитування».
Пунктом 6.1. договору № 8417242 від 02.01.2025 року визначено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно з п. 6.4., 6.5. договору № 8417242 від 02.01.2025 року укладення кредитодавцем кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню кредитодавцем ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 8417242 від 02.01.2025 року містить графік платежів за вказаним договором, згідно з яким кредит надається на строк 360 днів, сума кредиту – 5000,00 грн., проценти за користування кредитом – 0 грн., комісія за надання кредиту – 15,00 грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості 15400,00 грн., загальна вартість кредиту – 20415,00 грн., реальна річна процентна ставка 1205,23 %.
Перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 5000,00 грн. відповідно до умов договору № 8417242 від 02.01.2025 року на платіжну картку № НОМЕР_2 підтверджується платіжним дорученням № 145524007 від 02.01.2025 року. 
Таким чином судом встановлено, що ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. У свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені кредитним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання відповідно цього договору.
Одночасно, звертаючись до суду з цим позовом ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» також зазначає про те, що до нього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року.
Так, судом встановлено, що 18.09.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 18092025 відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 18092025 від 18.09.2025 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року.
Згідно з розрахунком заборгованість за договором № 8417242 від 02.01.2025 року становить 17115,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 4515,00 грн., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 5600,00 грн., заборгованості за неустойкою – 7000,00 грн. 
Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав.
Із врахуванням встановленого вище суд вважає, що в першу чергу слід вирішити питання наявності у позивача права грошової вимоги за кредитними договорами до відповідача.
За приписами ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Тлумачення ст. 516, ч. 2 ст. 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі № 6-979цс15.
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Тобто із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
З наведених вище договорів факторингу слід прийти до однозначного висновку про те, що до ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли всі права кредитора за кредитним договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року та кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року. 
З приводу наявності підстав для стягнення заборгованості за договорами суд зазначає про таке. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів, та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Одночасно щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій та пені за кредитними договорами, то суд вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Із врахуванням того, що позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати 5460,00 грн. – штрафу за кредитним договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року, 7000,00 грн. – неустойки за кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення таких.
Таким чином, оскільки відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за кредитним договором суду не представив, не спростував документально нарахований позивачем розмір заборгованості, з урахуванням наведеного, оцінивши наявні по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитних договорів, суд приходить до висновку, що позов ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року у розмірі 12810,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 грн., заборгованості за відсотками – 6210,00 грн., комісія – 600,00 грн. та заборгованість за кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року у розмірі 10115,00 грн., що складається із заборгованості за основною сумою боргу – 4515,00 грн., заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 5600,00 грн. Загальна сума заборгованості за кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідача становить - 22925,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам.
Розмір заявлених вимог – 35385,00 грн. (100 % - 3028,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом), розмір вимог, що підлягають задоволенню – 22925,00 грн. (64,78 % - 1961,53 грн. - розмір судового збору, пропорційний до задоволеної частини вимог).
Таким чином, відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1961,53 грн. судових витрат за сплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 280, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість на загальну суму 22925,00 (двадцять дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) гривень, що складається із заборгованості: за кредитним договором № 15130-05/2025 від 06.05.2025 року у розмірі 12810,00 гривень, що в свою чергу складається із заборгованості за основною сумою боргу – 6000,00 гривень, заборгованості за відсотками – 6210,00 гривень, комісія – 600,00 гривень та заборгованості за кредитним договором № 8417242 від 02.01.2025 року у розмірі 10115,00 гривень, що у свою чергу складається із заборгованості за основною сумою боргу – 4515,00 гривень, заборгованості по комісії за обслуговування кредиту – 5600,00 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1961,53 гривень судових витрат на оплату судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032 м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ЄДРПОУ 35625014).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_3 ).

Суддя          А.М.Заболотний