ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року м. Дніпро Справа № 904/4865/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:  Дарміна М.О., Чус О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025р. (суддя Назаренко Н.Г., м. Дніпро, повний текст рішення складено 12.11.2025р.) у справі
за позовом Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР", м. Дніпро
про стягнення заборгованості в розмірі 42 593,37грн. 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог
Фізична особа-підприємець Білінчук Владислав Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" заборгованість в розмірі 42 593,37 грн. за договором про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022.
Ціна позову складається з наступних сум:
- основний борг у розмірі 41 500,00 грн., 
- пеня у розмірі 1 093,37 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 в частині оплати вартості наданих послуг.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025р. у справі № 904/4865/25 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" на користь Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича основний борг у розмірі 41 500,00 грн., пеню в розмірі 1 093,37 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., про що видати наказ.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР", через систему "Електроний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025р. у справі № 904/4865/25 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник послався на те, що як слідує з умов договору про виконання робіт/надання послуг від 30 грудня 2022року, №3012-А останній за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору надання послуг та договору підряду.
Відповідач вказує, що, як і передбачено умовами Договору за надання Виконавцем послуг з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах, Замовником здійснювались оплати відповідно до наданих розрахунків та підписання актів виконаних робіт, як і акту надання послуг № 85 від 28 липня 2025 року, на який посилається Позивач.
Разом з тим, Відповідач стверджує, що протягом 2024-2025 рр. ТОВ “СКАЙ-ВІННЕР” стикнулось з тенденцією того, що зацікавленість клієнтів до бренду стала нестабільна та зменшилась після весни-літа 2024 року, при цьому вартість витрат на рекламну компанію тільки зростає. Крім того, досить часто клієнти почали скаржитись на роботу сайту ТОВ “СКАЙ-ВІННЕР”, важкість пошуку інформації на ньому, її неактуальність або відсутність.
Через вказані обставини в кінці липня 2025 року ТОВ “СКАЙ-ВІННЕР” було проведено пошуковий і технічний аудит сайту ТОВ “СКАЙ-ВІННЕР” helyos.com.ua (сайт), а також просування сайту в пошуковій системі Google (далі - аудит), який був отриманий Відповідачем, вже після підписання акту надання послуг № 85 від 28 липня 2025 року, однак до підписання звітів.
Відповідач стверджує, що під час здійснення зазначеного аудиту було встановлено, що Позивачем надавались передбачені умовами Договору послуги з порушенням вимог п. 2.1 Договору. Так, зокрема проведеним аудитом акаунту GOOGLE ADS було встановлено, що:
1. Позивачем неправильно налаштовані цілі в акаунті та кампаніях.
2. Позивачем непропрацьовані додаткові місцеположення (Запоріжжя, Харків).
3. Об`єкти в оголошеннях зроблені Позивачем на двох мовах одразу.
4. Об`єкти в кампаніях поганої якості через неправильне налаштування їх Позивачем.
5. Поточна структура кампаній в акаунті застаріла. Те як ключові слова, зроблені Позивачем, занадто деталізовані і місцями не відповідають тематиці груп може заважати доречнішому розподіленню бюджету і досягненні якісніших лідів.
6. Алгоритмам гугл може заважати недопрацьована Позивачем структура, сигнали аудиторій та оголошення ПМакс кампаній.
Крім того, Відповідач вказав, що проведеним під час аудиту аналізом ринку та конкурентів встановлено, що:
1. Платний канал, з яким працював Позивач, залучає менше відвідувачів в порівнянні з іншими конкурентами.
2. Інтерес до ніші є нетиповим в 2024 році, він зростає на початку року та зменшується протягом року, тому прогнозувати кожен наступний рік стає складніше.
3. Витрати рекламодавців збільшуються впродовж року, це говорить про збільшення вартості за клік та конверсії.
4. Зацікавленість до бренду нестабільна та зменшилась після весни-літа 2024 року, можливо в цей період була медійна активність. Треба й надалі працювати над впізнаваністю бренду.
Викладене, на думку Відповідача, свідчить про неналежне та неякісне надання Позивачем послуг з оптимізації роботи сайту Відповідача, просування сайту та бренду у пошукових мережах, передбачені даним Договором.
Відповідач зазначає, що, у зв`язку з неякісним виконанням Роботи/наданням Позивачем Послуг, передбачених Договором, між Відповідачем та Позивачем було досягнуто усної домовленості щодо притримання Відповідачем оплати за рахунком на оплату № 86 від 14 липня 2025 року до фактичного усунення Позивачем вказаних у висновку аудиту недоліків, а у випадку неусунення Позивачем недоліків протягом розумного строку – Відповідач має право не здійснювати оплату за вказаним рахунком.
Відповідач стверджує, що на даний час встановлені під час проведення аудиту недоліки виправлені не були.
При цьому. наразі господарська діяльність між Сторонами не проводиться, Відповідач для зменшення наслідків припинення діяльності з Позивачем, тобто фактично припинення отримання послуг з рекламної кампанії, змушений прикладати багато зусиль для пошуку нового контрагента, який би надавав зазначені послуги замість Позивача та виправив встановлені під час проведення аудиту недоліки, а також отримує все більше скарг від пацієнтів щодо роботи сайту.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Позивач у відзиві просить:
залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 року у справі №904/4865/25 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» без задоволення;
стягнути з ТОВ «СКАЙ-ВІННЕР» на користь Фізичної особи–підприємця Білінчука Владислава Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень), понесені у зв`язку з підготовкою та поданням відзиву на апеляційну скаргу.
Зазначає, що апеляційна скарга ґрунтується виключно на припущеннях, повністю дублює пояснення та заперечення, які були надані Відповідачем у суді першої інстанції, та
які судом були всебічно й повно досліджені. Скаржник не наводить жодних нових доказів, які б підтверджували його правову позицію або спростовували встановлені судом обставини.
Зауважує, що «аудит» має виключно суб`єктивний характер та не може спростовувати факт належного виконання Позивачем своїх зобов`язань, підтверджений підписаним Актом №85 без будь-яких зауважень; подані скриншоти месенджерів не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції як належний і допустимий доказ у цій справі; скриншоти не містять даних, що унеможливлюють зміну змісту, жодного технічного протоколу, експертизи, електронних метаданих апелянтом не надано.
18.12.2025 відповідач подав відповідь на відзив, в якому заперечує викладене у відзиві на апеляційну скаргу на підставі наступного: для зручності комунікації, належного та якісного поставлення задач та їх виконання саме Позивачем було створено “Робоча група” у багатоплатформовому месенджері Telegram, до якої було додано представників Позивача та Відповідача, які задіяні під час виконання Договору про виконання робіт/надання послуг від 30грудня 2022 року №3012-А (далі – Договір). Саме в цій групі з грудня 2022 року здійснювався обмін інформацією в процесі виконання Договору, ставились додаткові задачі, зауваження, заперечення, роз`яснювались питання тощо та Позивачем не надано жодних доказів на спростування зазначених обставин. Усі особи у цій групі достовірно розуміли, що спілкуються із уповноваженою особою іншої сторони та підтверджували факт отримання інформації відповідним адресатом. У вказаній “Робочій групі” представники Відповідача неодноразово звертали увагу представників Позивача щодо неякісного виконання умов Договору.
На переконання Скаржника заявлені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними їх необхідності та розумності їхнього розміру, зважаючи на обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
22.12.2025 позивачем подано до суду клопотання про неврахування відповіді на відзив, поданої на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції, яке обгрунтовано тим, що ГПК України не передбачає як окремого процесуального права сторони у письмовому апеляційному провадженні подання відповіді на відзив. До суду апеляційної інстанції подається, у встановлений судом строк, відзив на апеляційну скаргу, а суд розглядає справу на основі матеріалів, що наявні у справі.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що процесуальним законом передбачене право сторін на подання відповіді на відзив, а саме ст. 166 ГПК України.
Згідно ч.4 ст.166 ГПК України, відповідь на відзив подається у строк, встановлений судом.
Ухвалою суду від 10.12.2025 встановлено позивачу строк ( протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження) на надання відзиву на апеляційну скаргу, відповідачу строк на подання до суду відповіді на відзив, а позивачу - заперечення на відповідь протягом п`яти днів з дати отримання цих документів.
Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2025 позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, а відповідачем надана відповідь на відзив в межах строку, визначеного судом - 18.12.20.25. Отже, підстави для неврахування апеляційним судом відповіді на відзив, поданої відповідачем, відсутні.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2025р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи №904/4865/25. 
Матеріали справи №904/4865/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Згідно з ч.1 ст.247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч.13 ст.8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч.ч. 1, 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.12.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи
Між Фізичною особою-підприємцем Білінчуком Владиславом Миколайовичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" (замовник) укладено договір про виконання робіт/надання послуг 3012-А від 30.12.2022 (далі по тексту - Договір), згідно п.1.1. якого Виконавець зобов`язується виконати Роботи/ надати Послуги з оптимізації роботи сайту Замовника, просування сайту та бренду у пошукових мережах (далі – “Роботи/Послуги”), передбачені даним Договором, а Замовник зобов`язується прийняти й оплатити виконані Роботи/надані Послуги.
Пунктом 1.2. Договору передбачено, що перелік (найменування) Робіт/Послуг, обсяг (кількість), строки виконання Робіт/надання Послуг, їх вартість (ціна) і порядок виконання/надання та ін. умови, будуть визначатися Сторонами у відповідних Додатках до даного Договору, які є його невід`ємними частинами.
Відповідно до п. 3.1. Договору передача результатів Робіт/ Послуг, виконаних за даним Договором, у власність Замовника здійснюється на підставі Актів здачі-приймання виконаних Робіт/наданих Послуг. 
Згідно п. 3.3. Договору Замовник зобов`язаний розглянути надані Виконавцем відповідні результати Робіт/Послуг протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх отримання від Виконавця і направити Виконавцеві підписаний Акт або мотивовану відмову від приймання Робіт/Послуг (якщо її надання передбачено даним Договором). У випадку не повернення Акту та відсутності вмотивованих заперечень з боку Замовника (якщо даним Договором передбачено право їх надання Замовником) протягом вказаного вище строку, Роботи/Послуги вважаються прийнятими без зауважень.
У відповідності до п. 4.1. договору, вартість Робіт/Послуг за даним Договором (далі – “ціна Договору”) визначається як сукупність вартості всіх Робіт/Послуг за відповідними Додатками до даного Договору.
Порядок та термін оплати – оплата послуг проводиться за наступною схемою: 100% - передоплата (або за іншим перерозподілом – обговорюються в індивідуальному порядку в процесі роботи і визначається Сторонами в Додатках, що є невід`ємною частиною даного Договору). (п. 4.2. Договору).
Згідно п. 5.1. Договору, для надання Послуг/виконання Робіт, передбачених даним Договором, Замовник направляє Виконавцю засобами електронного зв`язку Заявку з пропозицією на замовлення послуг (бриф, бриф-заявка), в якій обов`язково мають бути наведені бажані види Робіт/Послуг, їх характеристика, деталізація вимог та передбачувані строки їх виконання/надання.
Виконавець приступає до надання Послуг/виконання Робіт, винятково на підставі відповідного підписаного Сторонами Додатку до Договору (підготовленого Сторонами на підставі отриманого від Замовника брифу), в якому зазначається найменування, обсяг, ціна і строки виконання Робіт/надання Послуг, та за умови надання Замовником необхідної для початку роботи текстової, графічної, статистичної, довідкової та іншої інформації в електронній формі, вичерпний перелік якої також визначається відповідним Додатком до Договору. (п. 5.2. Договору).
Відповідно до п. 5.3. Договору Сторонами узгоджено, що обмін інформацією в процесі виконання цього Договору відбувається шляхом направлення листів електронною поштою (email) уповноваженим особам Сторін, призначеним з метою координації виконання умов цього Договору. Електронні адреси уповноважених осіб вказані у відповідних Додатках до цього Договору.
Допускається також використання інших доступних Сторонам засобів зв`язку, що дозволяють достовірно визначити, що інформація виходить від уповноваженої особи Сторони Договору та підтвердити, що вона дійшла до адресата. Допускається використання роздруківок скан-копій документів за умови наступного обміну їх оригіналами. (п. 5.4. договору).
Пунктом 7.7. Договору передбачено, у разі порушення Замовником строків оплати Робіт/ Послуг за цим Договором, та інших платежів за цим Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцеві суму боргу та виплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення оплати.
Згідно п. 8.1. договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до “ 31” грудня 2023 року, однак припиняє свою дію не раніше повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за цим Договором.
Цей Договір може бути продовжено автоматично на один календарний рік, якщо жодна із Сторін не направила письмове повідомлення про розірвання Договору іншій Стороні не менш, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання даного Договору. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від завершення взаєморозрахунків. (п. 8.2. договору).
Позивач зазначає, що належним чином виконав свої зобов`язання за Договором та направив Відповідачу Акт надання послуг №85 від 28 липня 2025 року на суму 41 500,00 грн. (а.с. 47), який було підписано сторонами за допомогою електронних цифрових підписів у сервісі “Вчасно”, що підтверджується статусом “Підписаний всіма”.
Згідно ст. 6 та 7 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, накладення кваліфікованого електронного підпису (КЕП) на електронний документ надає йому таку ж юридичну силу, як і документу з власноручним підписом.
Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України “Про електронну комерцію” та ст. 639 Цивільного кодексу України, правочини, вчинені в електронній формі, прирівнюються до укладених у письмовій формі. Таким чином, підписаний у сервісі “Вчасно” Акт є належним доказом виконання Позивачем своїх зобов`язань. 
Позивач вказує, що Послуги були надані за додатками до Договору: №1 від 30.12.2022 – оптимізація роботи сайту та просування сайту Замовника helyos.com.ua у пошукових мережах за період 11.06.2025 – 24.06.2025 на суму 22 500 грн; №5 від 01.08.2024 – супровід контекстно-медійної рекламної кампанії в пошуковій системі Google.com.ua для сайту Замовника за період 11.06.2025 – 24.06.2025 на суму 19 000 грн. 
В свою чергу Додаток №5 від 01.08.2024 був направлений Позивачем Відповідачу через систему електронного документообігу “Вчасно” та підписаний Позивачем із застосуванням кваліфікованого електронного підпису. (а.с. 28).
Відповідно до Правил користування сервісом “Вчасно” (https://edo.vchasno.ua/terms-of-use, п. 2.10 та Розділ 4), Сервіс призначений для автоматизації електронного документообігу між Користувачами та Контрагентами, включно з підписанням, надсиланням, отриманням та зберіганням документів онлайн.
Позивач формує документ у підтримуваному форматі, зазначає електронну адресу Контрагента та код ЄДРПОУ (або РНОКПП), підписує його своїм електронним підписом і надсилає через Сервіс. Після підписання Контрагентом статус документа змінюється на “Підписаний всіма”, а Контрагент отримує повідомлення про надсилання.
Відповідно до ст. 6, 7 Закону України “Про електронні довірчі послуги”, електронний підпис через Сервіс “Вчасно” має таку ж юридичну силу, як власноручний підпис, підтверджуючи факт підписання та надсилання документа.
Відповідач, у свою чергу, не здійснив підписання зазначеного Додатку у системі “Вчасно”. Разом з тим,на думку Позивача, фактична поведінка Відповідача свідчить про прийняття умов цього Додатку, оскільки протягом періоду з 01.08.2024 року по 28.07.2025 року. Відповідач приймав надані послуги, підписував Акти приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг та здійснював оплату відповідних рахунків.
Позивач вважає, що, навіть за відсутності електронного підпису Відповідача на Додатку №5, його фактичні дії щодо прийняття послуг і здійснення оплати підтверджують погодження умов цього Додатку та виникнення відповідних зобов`язань.
Позивач зазначає, що 31.07.2025 року відповідно до умов, які містяться в Додатках №1 та №5, Виконавцем було направлено Замовнику звіт про надані послуги через онлайн-сервіс електронного документообігу “Вчасно”. Відповідач, отримавши зазначений звіт у системі, не висловив жодних заперечень щодо його змісту.
На підставі підписаного Акта Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату послуг №86 від 14 липня 2025 року на суму 41 500,00 грн через електронний сервіс “Вчасно”.
Відповідач оплату не здійснив, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 41 500,00 грн.
Позивачем 01 серпня 2025 року було направлено Відповідачу претензію-вимогу щодо сплати заборгованості за Договором №3012-А від 30 грудня 2022 року. (а.с.52-55).
Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не вплатив.
Вказане стало причиною звернення позивача до суду.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі. Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності вимог Позивача. Суд послався на те, що доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг в розмірі 41 500,00 грн. за спірним договором матеріали справи не містять, жодних мотивованих відмов чи оформлених належним чином заперечень щодо якості виконання послуг у встановлені строки відповідачем не надано, факт надання послуг підтверджено Актом надання послуг №85 від 28.07.2025 р., підписаним сторонами без зауважень, доводи відповідача про наявність зауважень, викладені у вигляді скріншотів з месенджерів, не мають юридичної сили та не можуть розцінюватися як належні докази неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
Правовідносини щодо надання послуг регулюються положеннями Глави 63 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 2 ст. 901 ЦК України, положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, предметом договору №3012-А від 30.12.2022 між сторонами у цій справі є здійснення комплексу дій, спрямованих на оптимізацію та просування сайту Замовника.
На виконання умов договору, Позивачем 31.07.2025 року, відповідно до умов, які містяться в Додатках №1 та №5, було направлено Відповідачу звіт про надані послуги через онлайн-сервіс електронного документообігу “Вчасно”. 
На підставі підписаного Акта надання послуг № 85 від 28.07.2025 Позивач виставив Відповідачу рахунок на оплату послуг №86 від 14 липня 2025 року на суму 41 500,00 грн.
За змістом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідачем доказів оплати вартості наданих послуг в розмірі 41 500,00 грн. за спірним договором не надано.
Щодо посилань Відповідача в апеляційній скарзі, що у зв`язку з неякісним виконанням Роботи/наданням Позивачем Послуг, передбачених Договором, між Відповідачем та Позивачем було досягнуто усної домовленості щодо притримання Відповідачем оплати за рахунком на оплату № 86 від 14 липня 2025 року до фактичного усунення Позивачем вказаних у висновку аудиту недоліків, а у випадку неусунення Позивачем недоліків протягом розумного строку – Відповідач має право не здійснювати оплату за вказаним рахунком ,суд зазначає таке.
Відповідно до п. 2.4 Договору, Замовник має право: здійснювати контроль за ходом, якістю виконання Робіт/надання Послуг, дотриманням строків їхнього виконання, не втручаючись при цьому в господарську діяльність Виконавця; з появою нових завдань, ідей і рішень направляти Виконавцеві необхідні зміни для узгодження з Виконавцем нових строків виконання Робіт/надання Послуг, порядку їхнього виконання й коригування вартості; користуватися іншими правами Замовника, передбаченими даним Договором і законодавством України.
Згідно з п. 3.1 Договору, передача результатів Робіт/Послуг, виконаних за даним Договором, у власність Замовника здійснюється на підставі Актів здачі- приймання виконаних Робіт/наданих Послуг.
Відповідно до п. 3.3 Договору, Замовник зобов`язаний розглянути надані Виконавцем результати протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати їх отримання та у випадку не повернення підписаного Акту або мотивованої відмови від приймання робіт/послуг у вказаний строк — Роботи/Послуги вважаються прийнятими без зауважень.
Відповідач не заявляв таких зауважень у встановленому Договором порядку ані до,
ані під час, ані одразу після прийняття виконаних послуг.
Факт надання послуг підтверджено Актом надання послуг №85 від 28.07.2025 р., підписаним сторонами без зауважень. 
В апеляційній скарзі Відповідач посилається на те, що недоліки були виявлені в результаті пошукового і технічного аудиту сайту ТОВ “СКАЙ-ВІННЕР” helyos.com.ua (сайт), а також просування сайту в пошуковій системі Google, що критично оцінюється апеляційним судом, оскільки такий аудит не спростовує факт належного виконання Позивачем своїх зобов`язань, підтверджений підписаним Актом №85 без будь-яких зауважень, він не є технічною експертизою або висновком спеціаліста та не містить об`єктивних висновків, які могли б спростувати встановлені судом першої інстанції обставини.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції відхилив цей документ, як доказ.
Також, апелянт у своїй скарзі посилається на скриншоти листування в месенджерах
«Telegram» та «Viber», проте такі матеріали не можуть бути належним і допустимим доказом у розумінні ст. 76, 77, 78, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України.
Так, суд першої інстанції встановив, що порядок обміну інформацією між сторонами визначений Договором №3012-А від 30.12.2022 року.
Відповідно до п. 5.3 Договору: обмін інформацією у процесі виконання Договору здійснюється виключно шляхом направлення листів електронною поштою (email) уповноваженим особам, визначеним у додатках до Договору.
Відповідно до п. 5.4 Договору: допускається використання інших засобів зв`язку, але лише за умови, що вони: дозволяють достовірно визначити уповноважену особу сторони, підтверджують факт отримання інформації адресатом.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №916/3027/21 суд чітко узагальнив підходи до оцінки електронних доказів, зокрема роздруківок листування в електронній пошті та месенджерах.
Велика Палата наголосила, що поняття "електронний доказ" є ширшим за поняття "електронний документ". Якщо електронний документ — це лише файл із визначеними реквізитами, зокрема з електронним підписом, то електронний доказ —це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. До таких доказів належать і повідомлення з месенджерів, і електронні листи, і додані до них файли.
Суд повинен оцінювати ці матеріали відповідно до статті 86 ГПК України, виходячи з внутрішнього переконання та з урахуванням усіх інших доказів у справі.
Однак, Велика Палата зауважила: суд може прийняти електронне листування, як доказ, лише тоді, якщо воно дозволяє ідентифікувати авторів і достовірно встановити зміст повідомлень.
Надані суду скриншоти месенджера не містить технічних даних, що підтверджують авторство, доказів направлення, доказів отримання, доказів, що це листування саме між сторонами договору. Скриншоти не містять даних, що унеможливлюють зміну змісту.
Отже, суд першої інстанції правомірно встановив, що скриншоти не доводять факту
комунікації між уповноваженими особами.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу обгрунтовано стянуті Господарським судом в заявленому Позивачем розмірі - 41 500,00 грн.
Пунктом 7.7. Договору передбачено, у разі порушення Замовником строків оплати Робіт/ Послуг за цим Договором, та інших платежів за цим Договором, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцеві суму боргу та виплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення оплати.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 093,37 грн. за період прострочення з 28.07.2025 по 28.08.2025.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
В зв`язку з наявністю порушення Відповідачем строку виконання зобов`язання, Господарським судом правомірно стягнуто з останнього пеню, в розмірі 1093, 37 грн.
Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються належними доказами і ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм права, що у сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
Щодо заяви Позивача про відшкодування витрат на правову допомогу, понесених ним у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Під час розгляду Центральним апеляційним господарським судом даної справи, при поданні відзиву на апеляційну скаргу, позивач одночасно заявив про його витрати на правничу допомогу.
На підтвердження понесення ним таких витрат та їх розміру товариством надані: Договір про надання правничої допомоги від 12.12.2025., Додаток 1 до Договору про надання правничої допомоги від 12.12.2025., Акт приймання-передачі послуг правничої допомоги № 22/12/2025 від 22.12.2025 року. Позивач просить стягнути за рахунок Відповідача 10 000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до Додатку № 1 від 12.12.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 12.12.2025 року між Позивачем та адвокатом Янчик М.І. (п. 1.1.)
Виконавець надає Клієнту послуги щодо вивчення апеляційної скарги та документів щодо спору Фізичної особи–підприємця Білінчука Владислава Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ-ВІННЕР» про стягнення заборгованості по справі №904/4865/25, виготовлення проекту відзиву на апеляційну скаргу, погодження відзиву.
Вартість зазначених робіт встановлено договором у фіксовано розмірі 10000,00грн.
Проаналізувавши наведений вище опис робіт, апеляційний суд вважає, що відображена у ньому інформація про характер наданих адвокатом послуг відповідає документам і інформації, що містяться у матеріалах даної справи.
Між тим, за сталою практикою Верховного суду, свобода сторін у визначенні розміру на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.
Тобто, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.
При цьому, вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правової допомоги, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи розумність цих витрат.
Колегія суддів вважає, що у даному випадку, складення відзиву на апеляційну скаргу не вимагало значного обсягу юридичної роботи, враховуючи, що основний її обсяг був виконаний адвокатом під час розгляду справи судом першої інстанції, а позиція сторін у процесі розгляду справи як у суді першої інстанції, так і у суді апеляційної інстанції не змінювалася. При цьому, розгляд справи здійснювався у письмовому провадженні без виклику сторін.
Отже, з урахуванням наданих заявником документів в їх сукупності, загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості та розумності, принципу співмірності судових витрат, а також заперечень Відповідача, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та відшкодування на його користь за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 5000,00 грн.
Одночасно, відповідачем не наведено підстав для відмови у задоволенні зави позивача у повному обсязі. Суд також таких підстав не знайшов.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

10. Судові витрати.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025р. у справі № 904/4865/25 - залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ-ВІННЕР" на користь Фізичної особи-підприємця Білінчука Владислава Миколайовича витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., про що видати наказ.
Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін