П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/32999/24	

Суддя першої інстанції: Вовченко О.А.
Час та місце ухвалення судового рішення «--:--»: м.Одеса
Повний текст судового рішення складений: 17.06.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2024 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі – ТОВ) «Вілд-Транс» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області щодо визнання протиправним та скасування наказу від 16.10.2024 №10573-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі пп.191-1.1.4 п.191-1.1 ст.191, пп.191-1.1.14 п.191-1.1 ст.191, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, ГУ ДПС в Одеській області прийнято наказ від 16.10.2024 №10573-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс» щодо здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). На думку позивача, вказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки, у разі призначення перевірки, на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України з підстав наявності та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, контролюючий орган повинен конкретизувати таку підставу. В контексті зазначеного, в оскаржуваному наказі відсутня конкретизація підстави, передбаченої пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, так само як і відсутнє посилання на наявну чи отриману контролюючим органом в установленому законодавством порядку інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 позов задоволено, виходячи з того, що оскаржуваний наказ містить лише посилання на положення ПК України та не визначає характер/зміст податкової інформації, яка б вказувала на можливі порушення позивачем вимог законодавства в сфері розрахункових операцій. Також, підстава проведення перевірки, вказана у спірному наказі, не містить будь-яких посилань на можливі порушення позивачем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками), як зазначено у меті проведення перевірки. Крім того, суд не прийняв до уваги посилання податкового органу стосовно того, що підставою для проведення перевірки слугувала доповідна записка від 07.10.2024 (в ній зазначено про встановлені розбіжності між даними Єдиного реєстру акцизних накладних та Єдиного реєстру податкових накладних АІС «Архів електронної звітності» щодо обсягів отримання ТОВ «Вілд-транс» дизельного пального за період з 01.01.2021 по 30.09.2024), вказавши, що відповідачем не доведено, що підставою для прийняття оскаржуваного наказу була саме така записка. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник наголошує, що наказ від 16.10.2024 №10573-п винесений у відповідності до вимог пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України та містить підстави для призначення фактичної перевірки товариства, оскільки підставою для прийняття даного наказу слугувала інформація, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за якими покладено на контролюючі органи, викладена у доповідній записці ГУ ДПС в Одеській області від 07.10.2024. Крім того, апелюючи проти висновків суду першої інстанції, скаржник зазначає, що аналіз пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів. Більш того, окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. 
Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно доповідної записки Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області від 07.10.2024 №639/15-32-09-02, фахівцями управління контролю проведено аналіз господарської діяльності ТОВ «Вілд-Транс», який свідчить про встановлені розбіжності між даними Єдиного реєстру акцизних накладних та Єдиного реєстру податкових накладних АІС «Архів електронної звітності» щодо обсягів отримання обсягів дизельного пального за період з 01.01.2021 по 30.09.2024 (згідно даних Єдиного реєстру акцизних накладних отримано дизельного пального 289583,71л., згідно Єдиного реєстру податкових накладних – 282615л.), у зв`язку з чим, з метою здійснення контролю за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, запропоновано, провести фактичну перевірку ТОВ «Вілд-Транс».
Наказом Головного управління ДПС в Одеській області від 16.10.2024 №10573-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс», на підставі пп.191-1.1.4 п.191-1.1 ст.191, пп.191-1.1.14 п.191-1.1 ст.191, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу пального, з урахуванням попередньо проведеного аналізу податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення законодавства у сфері зберігання та обігу пального, наказано провести фактичну перевірку позивача з 22.10.2024 тривалістю 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 01.10.2021 по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). /а.с.18/
22.10.2024 ГУ ДПС в Одеській області прийнято направлення на перевірку №№ 21137/15-32-09-02-09, 21138/15-32-09-02-09, які пред`явлено позивачеві 22.10.2024 та вручено копію наказу від 16.10.2024 №10573-п, що підтверджується підписом у відповідній графі направлень.
Одночасно з копією наказу №10573-п від 16.10.2024, контролюючим органом було надано товариству перелік документів, доступ до оригіналів яких необхідно було надати у термін до 28.10.2024.
ТОВ «Вілд-Транс» не було надано документів, які вимагав контролюючий орган, та відмовлено у допуску до проведення фактичної перевірки, у зв`язку з чим 22.10.2024 ГУ ДПС в Одеській області складено акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки та допуску до обстеження території, приміщень та іншого майна. /а.с.17/
Позивач, не погоджуючись із наказом відповідача від 16.10.2024 №10573-п, вважаючи його протиправним, звернувся до суду із даним позовом. 
Перевіривши матеріали справи, судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі - ПК України).
Статтею ст.19-1 ПК України визначено функції контролюючих органів, відповідно до яких контролюючі органи здійснюють контроль, зокрема:
за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів (пп.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України);
у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері (пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1 ПК України).
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Так, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульований ст.80 ПК України.
Пунктом 80.1 ст.80 ПК України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального. 
Згідно абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу. 
З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ ДПС в Одеській області від 16.10.2024 №10573-п призначено фактичну перевірку ТОВ «Вілд-Транс» (на підставі на підставі пп.191-1.1.4 п.191-1.1 ст.191, пп.191-1.1.14 п.191-1.1 ст.191, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України з 22.10.2024), з урахуванням доповідної записки начальника відділу адміністрування акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС в Одеській області від 07.10.2024 №639/15-32-09-02. 
Позивач, звертаючись до суду з позовом у даній справі, обґрунтовував свою позицію тим, що зазначений вище наказ є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не містить конкретизації підстави, передбаченої пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а також посилання на наявну чи отриману контролюючим органом, в установленому законодавством порядку інформацію від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
При вирішенні справи, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуваний наказ містить лише посилання на положення ПК України та не визначає характер/зміст податкової інформації, яка б вказувала на можливі порушення позивачем вимог законодавства в сфері розрахункових операцій. Також, суд зауважив, що підстава проведення перевірки, вказана у оскаржуваному наказі, не містить будь-яких посилань на можливі порушення позивачем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими працівниками), як зазначено у меті проведення перевірки. При цьому, суд вважав, що доповідна записка від 07.10.2024 не може прийматись до уваги як підстава, що слугувала для проведення фактичної перевірки, позаяк не зазначена у оскаржуваному наказі. 
В свою чергу, в апеляційній скарзі, відповідач наголошує на тому, що оскаржуваний наказ винесений у відповідності до вимог пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України та містить підстави для призначення фактичної перевірки товариства, оскільки такою підставою є наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, викладена у доповідній записці від 07.10.2024. Разом з тим, на думку апелянта, зазначення у наказі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним. 
Надаючи оцінку зазначеним доводам щодо правового змісту пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України в контексті визначення підстави для проведення фактичної перевірки, а також застосування абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України в аспекті достатності відображення в змісті наказу підстав для її проведення, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладених у постанові від 28.05.2024 у справі №280/1431/23, відповідно до яких формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі. Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації, в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень, суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
Разом з тим, слід врахувати, що у судовій практиці прийнято розрізняти юридичну підставу, як елемент підстави для проведення перевірки, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення у наказі податкового органу відповідної норми ПК України, яка надає право для проведення перевірки. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави.
Так, у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23 Верховний Суд сформулював висновки, за змістом яких податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки. Тобто, якщо відповідний підпункт п.80.2 ст.80 ПК України утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), покликання у наказі на сам лише підпункт п.80.2 ст.80 ПК України можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки, відповідно, такий наказ не можна вважати протиправним.
Судова колегія зазначає, що правовий аналіз п.80.2 ст.80 ПК України свідчить про те, що здебільшого підстави, передбачені у відповідних підпунктах цієї норми, встановлюють лише єдину передумову для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків вимог законодавства у певній сфері, яка і є фактичною підставою для проведення перевірки.
Однак, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України встановлює дві підстави: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.
Саме тому пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України має істотну особливість у його застосуванні порівняно з іншими підпунктами цієї норми, яка і зумовлює висновок про те, що саме лише посилання на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України у рішенні про проведення перевірки не є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки. 
Верховний Суд у постанові від 05.06.2025 у справі № 340/195/20 наголосив, що оскільки пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні ст.81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.
Як зазначалось вище, наказ ГУ ДПС в Одеській області від 16.10.2024 №10573-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс» прийнято на підставі пп.191-1.1.4 п.191-1.1 ст.191, пп.191-1.1.14 п.191-1.1 ст.19.1, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу пального, з урахуванням попередньо проведеного аналізу податкової інформації, яка свідчить про можливі порушення законодавства у сфері зберігання та обігу пального.
Таким чином, з урахуванням вищенаведених висновків Верховного Суду, колегія суддів вважає, що оскаржуваний наказ містить необхідний обсяг достатньої інформації для розуміння підстав призначення фактичної перевірки позивача та предмет такої перевірки на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, а тому наказ ГУ ДПС в Одеській області від 16.10.2024 №10573-п відповідає вимогам абз.3 п.81.1 ст.81 ПК України, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування. 
На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Вілд-Транс» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу від 16.10.2024 №10573-п «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Вілд-Транс».
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління ДПС в Одеській області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.А. Шевчук   О.В. Яковлєв